ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

17 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/16457/25 (суддя Коренев А.О., м. Дніпро)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),
суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року у справі №160/16457/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Велта Холдінг» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
ВСТАНОВИВ: 

Товариство з обмеженою відповідальністю «Велта Холдінг» 04 червня 2025 року звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, згідно з яким, просить визнати протиправними та скасувати прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення від 03 квітня 2025 року: №0177560706, №0177620706.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вказані податкові повідомлення-рішення повинні бути скасовані, оскільки висновки відповідача, щодо порушення позивачем пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44 п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України та п. 1 ст. 9, п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», у зв`язку з використанням не у господарській діяльності отриманих юридичних послуг, та п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України щодо не здійснення реєстрації податкових накладних в ЄРПН на суму ПДВ 905319 грн. у зв`язку з використанням не у господарській діяльності підприємства юридичних послуг, є незаконними та такими, що суперечать наданим первинним документам ТОВ «ВЕЛТА ХОЛДІНГ».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року адміністративний позов задоволено. 
Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, судом встановлено наявність обставин реальності спірної господарської операцій позивача та відсутності інших порушень податкового законодавства в діях позивача.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його в апеляційному порядку з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права. 
Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.
В апеляційній скарзі викладає свою позицію по справі, відтворює зміст акта перевірки, та відзиву на позов та оскарженого судового рішення.
Зазначає, що вказані господарські операції не містять розумних економічних причин (ділової мети), рішенням контролюючого органу від 19.12.2024 року позивачу анульовано свідоцтво платника податку на додану вартість, що підтверджує те, що позивач не здійснював господарську діяльність. Цій обставині суд першої інстанції оцінки не надав. 
Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач зазначаючи про її необґрунтованість, просить у задоволені скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Посилається на безпідставність висновків відповідача щодо відсутності у господарських операцій позивача ділової мети. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що на підставі наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки TOВ «ВЕЛТА ХОЛДІНГ» від 03 лютого 2025 року № 757-п з урахуванням наказу Головного управління ДІІС у Дніпропетровській області «Про продовження строків проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ВЕЛТА ХОЛДІНГ» від 12 лютого 2025 року № 976-п Головне управління ДПС у Дніпропетровській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ВЕЛТА ХОЛДІНГ» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2024 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 17.01.2025 № 9417849199 від`ємною значення з податку на додану вартість у сумі 905319 грн, у тому числі заявленого до бюджетною відшкодування з бюджету у сумі 905319 грн, з урахуванням періодів формування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків.
За результатами перевірки відповідачем складено акта від 21.02.2025 року №718/04-36-07-06/41177967 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Велта Холдінг», за висновками якого встановлено порушення позивачем пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п.44.1 ст.44 п.189.1 ст. 189, п.198.5 ст.198 ПК України від 02.12.2010р. та п.1.ст. 9 , п.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV - платником занижено податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму ПДВ 905319 грн. та відповідно завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду на суму ПДВ 905329 грн., що призвело до завищення задекларованої суми бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 905319 грн. у зв`язку з використанням не у господарській діяльності отриманих юридичних послуг; п. 201.1 ст. 201 ПК України не здійснено реєстрацію податкових накладних в ЄРПН на суму ПДВ 905319 у зв`язку з використанням не у господарській діяльності підприємства юридичних послуг.
На підставі висновків акта перевірки складенні податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС від 03.04.2025 року:
№0177560706 (форма «В1») про завищення заявленої суми бюджетного відшкодування за грудень 2024 року з ПДВ у сумі 905319 грн, у тому числі заявлені до відшкодування суми ПДВ на момент перевірки відшкодовані платнику податку у сумі 905319 грн, та застосування штрафної/фінансової санкції у розмірі 226329,75 грн; 
№ 0177620706 (форма «ПН») про застосування штрафної санкції в сумі 3400 грн.
Правомірність та обґрунтованість вказаних рішень відповідача є предметом спору переданого на вирішення суду. 
Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов повністю, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спірні рішення відповідачем прийнято не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, враховуючи положення частини 1 статті 308 КАС України щодо перегляду справи за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевірки законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, виходить з наступного.
Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 Податкового Кодексу України (далі – ПК). Так, згідно з положенням пункту 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон № 996-ХIV.
Відповідно до статті 1 цього Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення. 
Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. 
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. 
Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. 
За змістом частин першої та другої статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. 
Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.
Відповідно до наведеного вище визначенні господарські операції пов`язані не з фактом підписання договорів, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.
Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України (далі - ПК).
Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 ПК витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Водночас відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту та витрат, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків
Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.
Разом з тим відповідно до принципу змагальності суб`єкт господарювання зобов`язаний заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень. 
Як правильно з`ясовано судом першої інстанції та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, 21 лютого 2019 року між ТОВ «ВЕЛТА ХОЛДІНГ» (Клієнт) та ТОВ «АВЕЛЛУМ ПАРТНЕРС» (Фірма) було укладено договір про надання юридичних послуг, за умовами якого Клієнт доручає, а Фірма зобов`язується за винагороду надати Клієнту юридичні послуги на умовах, викладених у цьому Договорі.
Пунктом 3.1. цього Договору передбачено, що Клієнт зобов`язаний своєчасно оплачувати послуги Фірми на підставі рахунків, виставлених Фірмою в порядку, описаному в цьому Договорі та Додатку А, що є невід`ємною частиною цього Договору. Сторони можуть погодити детальний опис вартості Послуг та особливостей їх оплати по кожному завданню у відповідному листі-дорученні щодо кожного конкретного завдання.
Згідно з листа-доручення від 20.11.2019 р. ТОВ «ВЕЛТА ХОЛДІНГ» доручив ТОВ «АВЕЛЛУМ ПАРТНЕРС» здійснювати аналіз наданих контрагентами проектів договорів з ТОВ «ВЕЛТА ХОЛДІНГ», та внесення необхідних змін до них.
Згідно з листом-дорученням від 24.03.2020 р. ТОВ «ВЕЛТА ХОЛДІНГ» доручив ТОВ «АВЕЛЛУМ ПАРТНЕРС» здійснити аналіз статуту ТОВ «ВЕЛТА ХОЛДІНГ» на відповідність вимогам чинного законодавства; здійснювати аналіз наданих контрагентами проектів договорів з ТОВ «ВЕЛТА ХОЛДІНГ» та вже укладених договорів, та внесення необхідних змін до них; надавати консультації стосовно застосування ТОВ «ВЕЛТА ХОЛДІНГ» господарського, податкового, трудового, міжнародного та іншого законодавства, по взаємовідносинам з іноземними суб`єктами господарської діяльності та резидентами, з питань державного експортного контролю під час міжнародних передач технологій, з питань, що носять інвестиційно-перспективний характер тощо.
На підтвердження виконання договірних зобов`язань, між позивачем та ТОВ «АВЕЛЛУМ ПАРТНЕРС» за фактом надання юридичних послуг було складено та підписано наступні акти наданих послуг: № 654 від 04.12.2019 р. на суму 29004,00 грн; № 824 від 04.05.2020 р. на суму 278164,54 грн; № 994 від 25 листопада 2020 р. на суму 413152,99 грн; № 1589 від 08 лютого 2022 р. на суму 441420,00 грн.; № 1719 від 14 липня 2022 р. на суму 560664,00 грн.; № 1766 від 09 вересня 2022 р. на суму 921357,84 грн.; № 1849 від 21 листопада 2022 р. на суму 2596414,08 грн.
Юридичні послуги були оплачені позивачем у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями, наявними в матеріалах справи, а саме: 04.12.2019 р. на суму 29004,00 грн., 07.04.2020 р. на суму 75000,00 грн., 17.04.2020 р. на суму 100000,00 грн., 04.05.2020 р. на суму 103164,54 грн., 26.06.2020 р. на суму 50000,00 грн., 17.07.2020 р. на суму 91740,00 грн., 04.08.2020 р. на суму 50000,00 грн., 12.08.2020 р. на суму 50000,00 грн., 29.10.2020 р. на суму 50000,00 грн., 03.11.2020 р. на суму 50000,00 грн., 13.11.2020 р. на суму 100000,00 грн., 17.11.2020 р. на суму 50000,00 грн., 25.11.2020 р. на суму 163152,99 грн., 05.11.2021 р. на суму 50000,00 грн., 12.11.2021 р. на суму 50000,00 грн., 30.12.2021 р. на суму 100000,00 грн., 05.01.2022 р. на суму 50000,00 грн., 14.01.2022 р. на суму 75000,00 грн. 21.01.2022 р. на суму 50000,00 грн., 08.02.2022 р. на суму 66420,00 грн., 10.06.2022 р. на суму 100000,00 грн., 17.06.2022 р. на суму 100000,00 грн., 24.06.2022 р. на суму 100000,00 грн., 01.07.2022 р. на суму 100000,00 грн., 08.07.2022 р. на суму 50000,00 грн., 14.07.2022 р. на суму 110664,00 грн., 05.08.2022 р. на суму 300000,00 грн., 19.08.2022 р. на суму 200000,00 грн., 24.08.2022 р. на суму 100000,00 грн., 01.09.2022 р. на суму 200000,00 грн., 09.09.2022 р. на суму 121357,84 грн., 14.10.2022 р. на суму 500000,00 грн., 20.10.2022 р. на суму 500000,00 грн., 27.10.2022 р. на суму 500000,00 грн., 04.11.2022 р. на суму 500000,00 грн., 10.11.2022 р. на суму 500000,00 грн., 21.11.2022 р. на суму 96414,08 грн.
За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що контролюючим органом не наведено обставин та доказів, які б свідчили про штучний характер зазначених господарських операцій, невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагентів були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди.
Разом з тим, позивачем доведено рух активів по ланцюгу між ТОВ «АВЕЛЛУМ ПАРТНЕРС» до покупця, встановлено зв`язок між фактом придбання послуг і господарською діяльністю позивача. 
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про реальність зазначеної господарської операції позивача з зазначеним контрагентом, оскільки встановлені обставини справи свідчать про придбання послуг, що надаються контрагентом для використання у власній господарській діяльності, їх отримання, оплату їх вартості.
Як правильно зазначив суд першої інстанції відповідач не обґрунтував, чому надані консультації не можуть бути використані позивачем в господарської діяльності, і не лише в перевіряємий період.
З огляду на це, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що висновки податкового органу про завищення суми від`ємного значення між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного податкового) періоду (Рядок 19 декларації з ПДВ за грудень 2024 року) на суму ПДВ 905319 грн., що призвело до завищення задекларованої суми бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 905319 грн. (Рядок 20.2.1. декларації з ПДВ за грудень 2024 року), та похідні висновки податкового органу про відсутність складення та реєстрації позивачем податкових накладних на суму ПДВ 3400,00 грн. є протиправними.
Таким чином, прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення від 03 квітня 2025 року: №0177560706, №0177620706 є протиправними та підлягають скасуванню.
Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Між тим відповідач зазначеного обов`язку не виконав. 
При цьому суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводів відповідача проте, що рішенням контролюючого органу від 19.12.2024 року позивачу анульовано свідоцтво платника податку на додану вартість, що підтверджує те, що позивач не здійснював господарську діяльність, оскільки договір між позивачем та його контрагентом було укладено 21 лютого 2019 року, зобов`язання передбачені ним виконувались протягом 2019 – 2022 років, тобто до анулювання позивачу свідоцтва, а отже ця обставина не могла вплинути на виконання зазначеного договору у вказаному попередньому періоді. 
Щодо викладення відповідачем в апеляційній скарзі, своєї незгоди з судовим рішенням слід зазначити, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.
Інших доводів які б впливали на висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову апеляційна скарга не містить. 
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року у справі №160/16457/25 – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено 17 лютого 2026 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко 

суддя С.М. Іванов 

суддя В.А. Шальєва