Справа № 746/120/26
2/746/94/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2026 р. 

Срібнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Нагорної Н.Г.,
при секретарі судового засідання Марченко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Срібнянського районного суду Чернігівської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:

20 березня 2026 року через систему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» (далі – ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» (далі – кредитний договір) від 13 травня 2025 року № 2300129 в сумі 86 750,00 грн, з яких 25 000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 49 250,00 грн – заборгованість за відсотками, 12 500,00 грн – штраф, а також суму судового збору, сплаченого при поданні цієї позовної заяви, в розмірі 2 662,40 грн та витрати за відправлення позовної заяви з додатками відповідачу в сумі 10 000,00 грн.

Обґрунтовуючи позов, ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» зазначило, що 13 травня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» (далі – ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ») та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 2300129, згідно з яким ТОВ « СЕЛФІ КРЕДИТ» надало ОСОБА_1 кредит у сумі 25 000,00 грн строком на 360 днів, зі сплатою за користування кредитними коштами 1 % в день. 

26 листопада 2025 року між ТОВ « СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено договір факторингу № 261125/1 (далі – договір факторингу), відповідно до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передало (відступило) ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» прийняло належні ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. 

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу від 26 листопада 2025 року № 261125/1 ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 86 750,00 грн, з яких 25 000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 49 250,00 грн – заборгованість за відсотками, 12 500,00 грн – штраф. 

Оскільки всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання за кредитним договором, після набуття ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР», ні на рахунки попереднього кредитора, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР», яку позивач просить стягнути з нього в судовому порядку.

Ухвалою Срібнянського районного суду Чернігівської області від 24 березня 2026 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Сторони повідомлені про місце, дату та час розгляду справи, призначеного на 11 год. 30 хв. 22 квітня 2026 року. 

22 квітня 2026 року представник позивача до суду не прибув, про причини неявки не повідомив. У прохальній частині позову представник ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» просив розглядати справу без участі представника позивача.

Відповідач також не прибув в судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений засобами поштового зв`язку (копію ухвали про відкриття провадження в справі отримав 03 квітня 2026 року), а також шляхом опублікування оголошення на офіційному вебсайті «Судова влада України» в мережі Інтернет https://sr.cn.court.gov.ua/sud2521/gromadyanam/vukdocourt/. 

09 квітня 2026 року через систему «Електронний суд» до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому ОСОБА_1 позовні вимоги не визнає та вважає їх необґрунтованими та не підтвердженими належними доказами в зв`язку з непропорційністю заявленої суми боргу, недоведеністю переходу права вимоги та відсутністю детального розрахунку заборгованості. Тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі або зменшити розмір заявленої заборгованості до фактичної суми основного боргу.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.

13 травня 2025 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 2300129, згідно з яким позичальнику надано кредит у безготівковій формі, шляхом перерахування на платіжну картку № НОМЕР_1 (підпункт 2.1. договору), в сумі 25 000,00 грн (підпункт 1.2 договору), строком на 360 днів (підпункт 1.3. договору), зі сплатою за користування кредитними коштами 1 % в день від суми кредитних коштів (підпункт 1.5.1. договору). 

На підтвердження перерахування коштів на платіжну картку ОСОБА_1 позивач надав лист Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» (далі – ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТР») від 27 листопада 2025 року № 20251126-2296, адресований ТОВ «ПЕЙТЕК», між якими 01 квітня 2024 року було укладено договір № 01042024-2 на переказ коштів, відповідно до якого 13 травня 2025 року о 18:54:06 було успішно перераховано кошти в сумі 25 000,00 грн на картку, ЕПЗ 4601601080839533, номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» – 3ff35a0e-2182-47a8-a835-0c2bde0fe080, номер транзакції в системі ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ»-9b34bd4c4a9f7d38cda36c970c823c2d. 

Укладення договору здійснено сторонами за допомогою ІКС ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету (підпункт 7.1. договору)

Згідно з підпунктом 7.4 пункту 7 кредитного договору, цей договір укладається шляхом направлення його тексту, підписаного з боку товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства з відтиском печатки, що відтворений шляхом електронного копіювання в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Електронний підпис Товариства створюється на Договорі шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами електронного копіювання, за зразком попередньо узгодженим Сторонами в укладеному Договорі про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Споживача, що створений шляхом використання Споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні Товариства для кожного разу використання та направляється Споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІКС Товариства/зазначений в цьому Договорі, в тому числі з використанням месенджерів (Viber, Telegram або з використанням роботизованого функціоналу месенджерів (ботів), тощо). Введення Споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору створює підпис Споживача на Договорі та вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. На укладений між Сторонами Договір накладається кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника Товариства із кваліфікованою електронною позначкою часу, далі по тексту Договору - оригінальний примірник Договору. У випадках дозволених законодавством, на укладений між Сторонами Договір може бути накладено електронний підпис уповноваженого працівника Товариства, що базується на сертифікаті відкритого ключа, виданого кваліфікованими надавачами електронних довірчих послуг без відомостей про те, що особистий ключ зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису чи печатки. 

Відповідно до підпункту 1.1. пункту 1 кредитного договору ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» на умовах, встановлених договором, надає клієнту грошові кошти в національній валюті України- гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором.

Згідно з підпунктом 3.1. пункту 3 кредитного договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».

Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що:
- перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а)за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до статті 9 Закону України «Про споживче кредитування»; б) вказана в частинах 1,2,4,5 статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та розміщена на Веб-сайті;
- він ознайомлений з Правилами, повністю їх розуміє і приймає (погоджується) з ними.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права, обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформації телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно із Закону України «Про електронну комерцію». Договір підписано ОСОБА_1 електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора А558.

26 листопада 2025 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено договір факторингу № 261125/1, відповідно до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передало (відступило) ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» прийняло належні ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (копія договору міститься в матеріалах справи).

У пункті 2.1. договору факторингу визначено, що на умовах цього договору клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки, встановлені цим договором.

Згідно з підпунктом 3.1.3 договору факторингу право вимоги переходить до фактора після підписання сторонами цього договору, з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді за формою Додатку 5 цього договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей за кредитними договорами. Разом з правами вимоги фактору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент перпеходу цих прав та передбаченеі цим договором.

До позовної заяви ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» долучило копію підписаного сторонами та скріпленого їх печатками акта прийому-передачі реєстру боржників, а також копію платіжної інструкції від 28 листопада 2025 року № 37204767222222512 про повну оплату суми ціни продажу за договором факторингу від 26 листопада 2025 року № 261125/1.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу від 26 листопада 2025 року
№ 261125/1 (витяг з реєстру боржників додано до позовної заяви) ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 на суму 86 750,00 грн, з яких 25 000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 49 250,00 грн – заборгованість за відсотками, 12 500,00 грн – штраф.

Пунктом 3.4 договору факторингу визначено, що клієнт протягом 10 календарних днів з моменту переходу права вимог надсилає боржникам письмові повідомлення про відступлення фактору права вимог за формою, наведеною у додатку 4 до цього договору. 

Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Однак боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку щодо погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом частини першої статті 615 ЦК України не припустима одностороння відмова від зобов`язання.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис» (в редакції, чинній на час укладення договору позики).

Відповідно до статей 3, 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» (в редакції, чинній на час укладення договору позики) електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Також частиною 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором – це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до положень статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Отже, суд установив, що між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір від 13 травня 2025року № 2300129 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», за яким ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» перерахувало кошти в сумі 25 000,00 грн на картку, реквізити якої вказав ОСОБА_1 під час укладення цього договору, тобто виконало зобов`язання за договором, а доказів виконання ОСОБА_1 зобов`язань за вказаним договором перед ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» матеріали справи не містять.

Також суд установив, що ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передало право вимоги до ОСОБА_1 за договором від 13 травня 2025 року № 2300129 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР», уклавши 26 листопада 2025 року договір факторингу із ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР». Тобто ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» набуло у встановленому законом порядку права вимоги до ОСОБА_1 . Доказів виконання ОСОБА_1 зобов`язань щодо повернення кредитних коштів ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» матеріали справи також не містять.

А також врахувавши те, що ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи) у розмірі 12 500,00 грн, проте на підставі пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України відповідач звільнений від обов`язку сплати штрафних санкцій на користь кредитодавця на період дії воєнного стану в Україні, з 24 лютого 2022 року, отже відсутні підстави для задоволення позову в цій частині та стягнення з ОСОБА_1 штрафних санкцій в розмірі 12 500,00 грн. 

Урахувавши, що матеріали цивільної справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» 74 250,00 грн (86 750,00 грн – 12 500,00 грн) залишку заборгованості за наданим кредитом. 

Щодо розподілу судових витрат слід зазначити таке.

Частиною першою статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої цієї статті).

Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розподіл судових витрат суд здійснює в порядку, визначеному статтею 141 ЦПК України, частиною першою якої визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а пунктом 1 частини другої цієї статті визначено, що у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

З платіжного доручення від 19 березня 2026 року № 3720477253 вбачається, що при поданні позову ТОВ«НОВИЙ КОЛЕКТОР» сплатило судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. Оскільки позов задоволено частково, а саме на 85,59 %, із ОСОБА_1 на користь позивача стягненню підлягають витрати на оплату судового збору в розмірі 85,59 % в сумі 2 278,75 грн. 

Також стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача підлягають судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме за відправлення копії позовної заяви з додатками відповідачу в сумі 223,38 коп, які підтверджуються копією квитанції № 1985959 від 19 березня 2026 року. 

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 10, 12, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» заборгованість за кредитним договором у розмірі 74 250 (сімдесят чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн 00 коп. 

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 2 278 (дві тисячі двісті сімдесят вісім) грн. 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме за відправлення копії позовної заяви з додатками відповідачу в сумі 223 (двісті двадцять три) грн 38 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР», код ЄДРПОУ 43170298, адреса місцязнаходження: вул. Алмазова Генерала, 13, офіс 601, м. Київ, 01133.

Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.Г. Нагорна