Подільський районний суд міста Києва

Справа № 758/19189/25 
Провадження № 1-кс/758/357/26

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

19.03.2026 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі: 
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , 

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м. Києва кримінальне провадження № 120251000700002207 від 03.11.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпро, громадянина України, військовозобов`язаного, не одруженого, дітей на утриманні не має, працює фахівцем за договором в ТОВ «МОВАС-2024», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, яке визнано судом доведеним, обставини, встановлені судом

До Подільського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 120251000700002207 від 03.11.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України.
Висунуте обвинувачення ОСОБА_4 суд вважає доведеним та відповідно до якого останній вчинив кримінальні правопорушення за таких обставин.
Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого у подальшому продовжено Указом Президента України від 21.10.2025 затвердженого Законом України № 4643-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» до 03 лютого 2026 року.
Так, 25.10.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , близько 22 год. 30 хв. перебуваючи на території ресторану «Гараж», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Межигірська, 82, побачив сумку чорного кольору, що належить ОСОБА_5 , та у останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану. 
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, в умовах воєнного стану ОСОБА_4 , 25.10.2025 року о 22 год. 40 хв., перебуваючи на території ресторану «Гараж», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Межигірська, 82, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав сумку чорного кольору «Урбан планет», вартість якої становить 160 грн., всередині якої знаходились особисті речі, а саме: мобільний телефон марки Apple Iphone 15 Pro Max White Titanium 256 GB, вартість якого становить 33 819, 98 грн., який знаходився в чехлі Iphone 15 Pro Max Apple FineWoven with MagSafe чорного кольору, вартість якого становить 477, 10 грн., навушники AirPods (3rd generation) білого кольору, вартість яких становить 3327,87 грн., гаманець коричневого кольору та зв`язку ключів, які матеріальної цінності не становить, грошові кошти у розмірі 1500 гривень, які знаходились всередині вказаного гаманця. 
Після чого, ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим завдав потерпілому ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на загальну суму 39 284 гривень 95 копійок.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.
Крім цього встановлено, що 25.10.2025 приблизно о 22 год. 40 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на території ресторану «Гараж», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Межигірська, 82, попередньо заволодівши майном потерпілого ОСОБА_5 , зокрема сумкою чорного кольору, з надписом «Урбан планет», виявив в ній паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 27.05.2021 на ім`я ОСОБА_5 , який являється офіційним документом, а також, студентський квиток серії НОМЕР_2 , виданий 01 жовтня 2024 року Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» на ім`я ОСОБА_5 .
У подальшому ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що вказаний паспорт та студентський квиток є важливими особистими документами, втрата яких істотно ускладнює реалізацію особою своїх прав, свобод та законних інтересів як громадянина України, заволодів паспортом громадянина України та студентським квитком на ім`я ОСОБА_5 , та у подальшому розпорядився ними на власний розсуд. 
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив незаконне заволодіння паспортом та іншим важливим особистим документом, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Так, свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, - обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю, беззаперечно.
Йому роз`яснено право мати захисника (адвоката) безкоштовно, - за рахунок коштів держави (через центр вторинної правової допомоги), проте, - обвинувачений зазначив, що свої законні права та інтереси в даному кримінальному провадженні буде захищати самостійно, а тому послуги захисника йому не потрібні.
Обвинувачений зазначив, що обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, які викладені в обвинувальному акті, - відповідають дійсності і ним не оспорюються. Злочини ним вчинено при обставинах, викладених у обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаюється, усвідомлює всю протиправність своїх дій, просить суд суворо його не карати, йому дуже соромно за вчинене кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні обвинувачений підтвердив вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, зазначених у обвинувальному акті, щиро каявся, надав квитанцію про відшкодування шкоди потерпілому. Просив не позбавляти його волі.

Суд, оцінюючи покази обвинуваченого ОСОБА_4 , які були надані ним в добровільному порядку під час судового розгляду, з яких видно, що він повністю визнає себе винним в інкримінованих йому діях, - переконаний, що визнання вини обвинуваченим та відповідні його покази, - не є результатом якихось погроз з боку потерпілої сторони, чи третіх осіб, або погроз чи обіцянок працівників правоохоронних органів (слідчих, прокурорів), приходить до висновку, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 є логічними, послідовними, та, зглядаючись на обставини справи, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, - достовірними та обґрунтованими, а тому вони є однією із підстав для притягнення обвинуваченого ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України.
Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, органами досудового слідства зібрано і інші докази на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, однак, за клопотанням прокурора, - проти чого обвинувачений не заперечував, та в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, - суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, зокрема, суд визнав обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що стосуються речових доказів, обґрунтовуючи своє рішення наступним:
Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому ОСОБА_4 було роз`яснено судом в судовому засіданні, які йому зрозумілі.
Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Відповідно, суд на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів, дослідженням доказів, що стосуються заходів забезпечення кримінального провадження.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Матеріали кримінального провадження стосовно речових доказів

В матеріалах кримінального провадження міститься постанова слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 05.11.2025 року про визнання речових доказів, згідно якої: DVD-R диски з відеозаписами з камер відео спостереження, визнано речовими доказами та зберігаються при матеріалах провадження.
Постановою СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 17.11.2025 року про визнання речових доказів, згідно якої: гаманець коричневого кольору в середині вказаного гаманця було виявлено пластикову карту «Київ цифровий 1000 1574 5487», паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , № НОМЕР_1 , дата видачі 27.05.2021, орган, що видав 8027; студентський квиток виданий на ім'я ОСОБА_5 , виданий: 01 жовтня 2024р. дійсний до: 31 грудня 2025 p., виданий Навчальним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут Імені Ігоря Сікорського», на зворотній стороні наявний наступний напис «НОМЕР_3», пластикова карта «Карта вигідних покупок Епіцентр», пластикова карта «Еяергія-Спорт»; та грошові кошти у розмірі 12 гривень, дві купюри номіналом по 5 гривень, дві купюри номіналом по 1 гривні. Вказані речі поміщено до спеціального пакету ICR 0112169, навушники білого кольору поміщено до спеціального пакету ICR 0112170 визнати речовими доказами та передати на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 .
Постановою СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 05.11.2025 року про визнання речових доказів, згідно якої: вилучений в ході проведення огляду місця події, за адресою: м. Київ, мобільний телефон марки «Apple Iphone 15 Pro Max White Titanium 256 GB, який знаходився в чохлі чорного кольору визнати речовими доказом та передати на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 .

Мотиви призначення покарання

Оскільки в ході судового розгляду було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого кримінального обвинувачення, необхідно призначити йому покарання достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкції ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом враховується ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, обставини кримінальних проваджень, особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, раніше не судимий.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Суд при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є кримінальними проступками, дані про особу винного.
Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відшкодування шкоди потерпілому.
Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Виходячи із засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
Суд також приймає до уваги, що кримінальне правопорушення було вчинено під час правового режиму воєнного стану.
Суд також враховує особу винного, який працює, позитивно характеризується за місцем роботи, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, ставлення обвинуваченого до вчиненого, а саме повне визнання своєї вини, самозасудження злочинної поведінки та твердий намір обвинуваченого в подальшому дотримуватися бездоганної законослухняної поведінки.
Отже суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк, в межах санкції ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на мінімальний строк, та із застосуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання, застосувавши принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Разом з цим, суд доходить висновку, що одна лише тяжкість вчинених в даному випадку злочинів не може бути єдиною та безумовною підставою для висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому враховуючи особу обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання та наявність обставин, що пом`якшують покарання, і хоча ці обставини не є такими, які виправдовує обвинуваченого у вчиненні злочинів, але істотно знижують його суспільну небезпечність, враховуючи, що обвинувачений під час судового розгляду зобов`язався в подальшому дотримуватися бездоганної поведінки, що вказує на формування в нього позитивних установок, які додатково свідчать про можливість його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів без ізоляції від суспільства, тому на переконання суду можливе застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України, звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на максимальний строк та покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу.

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються при ухваленні вироку

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
На підставі ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів, а саме: - DVD-R диски з відеозаписами з камер відео спостереження, які знаходиться в матеріалах кримінального провадження у прокурора, - залишити при матеріалах кримінального провадження; - гаманець коричневого кольору, в середині якого було виявлено пластикову карту «Київ цифровий 1000 1574 5487», паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , № НОМЕР_1 , дата видачі 27.05.2021, орган, що видав 8027; студентський квиток виданий на ім'я ОСОБА_5 , виданий: 01 жовтня 2024р. дійсний до: 31 грудня 2025 p., виданий Навчальним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут Імені Ігоря Сікорського», на зворотній стороні наявний наступний напис «НОМЕР_3», пластикова карта «Карта вигідних покупок Епіцентр», пластикова карта «Еяергія-Спорт»; та грошові кошти у розмірі 12 гривень, дві купюри номіналом по 5 гривень, дві купюри номіналом по 1 гривні, які передані на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 , - залишити у його володінні; мобільний телефон марки «Apple Iphone 15 Pro Max White Titanium 256 GB, який знаходився в чохлі чорного кольору, який передано на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 , - залишити у його володінні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, і призначити йому покарання:
- за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років,
- за ч. 3 ст. 357 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) роки.
На підставі пунктів 1, 2 ч. 1, п.2. ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий докази, а саме:
-DVD-R диски з відеозаписами з камер відео спостереження, які знаходиться в матеріалах кримінального провадження у прокурора, - залишити при матеріалах кримінального провадження; 
-гаманець коричневого кольору, в середині якого було виявлено пластикову карту «Київ цифровий 1000 1574 5487», паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , № НОМЕР_1 , дата видачі 27.05.2021, орган, що видав 8027; студентський квиток виданий на ім'я ОСОБА_5 , виданий: 01 жовтня 2024р. дійсний до: 31 грудня 2025 p., виданий Навчальним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут Імені Ігоря Сікорського», на зворотній стороні наявний наступний напис «НОМЕР_3», пластикова карта «Карта вигідних покупок Епіцентр», пластикова карта «Еяергія-Спорт»; та грошові кошти у розмірі 12 гривень, дві купюри номіналом по 5 гривень, дві купюри номіналом по 1 гривні, які передані на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 , - залишити потерпілому ОСОБА_5 ; 
-мобільний телефон марки «Apple Iphone 15 Pro Max White Titanium 256 GB, який знаходився в чохлі чорного кольору, який передано на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 , - залишити потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.
З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: ОСОБА_1