Справа № 755/11867/25
В И Р О К
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" квітня 2026 р. місто Київ
Дніпровський районний суд міста Києва в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 
ОСОБА_3 
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду міста Києва, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12025100040001251 від 05 квітня 2025 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця 
 м. Мар`їнка Донецької області, українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня, працюючого спеціальним кореспондентом в газеті «Ліга Інформ», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15 частиною четвертою статті 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_5 , 
ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В:
у ОСОБА_4 у невстановленому місці та часі, але не пізніше 02 квітня 2025 року, виник злочинний умисел, спрямований на вчинення шахрайства, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману, під приводом купівлі в мережі Інтернет товарів у вигляді мобільних телефонів та здійснення подальшої заміни під час огляду вмісту посилки у відділенні поштового оператора на муляж мобільної техніки. 
Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_4 , не пізніше 02 квітня 2025 року домовився із ОСОБА_8 про нібито купівлю у останнього мобільного телефону марки Xiaomi 12 Pro Gray 8 GB RAM 256 ROM та відправку його поштовим оператором «Укрпошта» до відділення № 02160 в м. Києві, зазначивши як отримувача ім`я підставної особи « ОСОБА_9 », накладеним платежем з оголошеною цінністю 12 256 гривень.
В подальшому, після отримання інформації про надходження зазначеного поштового відправлення, ОСОБА_4 , 05 квітня 2025 року, приблизно о 10 год. 40 хв., тобто під час дії Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, який в подальшому продовжений та діяв на день вчинення злочину прийшов до відділення АТ «Укрпошти» № 02156, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Харківське Шосе, 2, при цьому мав при собі заздалегідь заготовлені для вчинення запланованого злочину засоби у вигляді муляжу мобільного телефону, та отримав для огляду від касира АТ «Укрпошти» ОСОБА_10 поштове відправлення від ОСОБА_8 № 0504761910220, в якому знаходився мобільний телефон марки Xiaomi 12 Pro Gray 8 GB RAM 256 ROM, що було ввірене як цінне майно та перебувало у розпорядженні АТ «Укрпошта».
Реалізуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , 05 квітня 2025 року приблизно о 10 год. 50 хв., знаходячись у відділенні АТ «Укрпошти» № 02156, що за адресою: м. Київ, вул. Харківське Шосе, 2, діючи умисно та з корисливих мотивів, вважаючи, що діє непомітно для оточуючих себе осіб, під час огляду вмісту зазначеного поштового відправлення, поклав собі до пакету мобільний телефон марки Xiaomi 12 Pro Gray 8 GB RAM 256 ROM, який знаходився в коробці темного кольору, замінивши його муляжем мобільного телефону та надав поштове відправлення назад касиру ОСОБА_10 АТ «Укрпошти» відмовившись від отримання та оплати посилки. 
В цей час, вказані злочинні дії були помічені з боку касира ОСОБА_10 , яка висунула вимогу повернення заміненого мобільного телефону та почала кричати останньому зупинитися. На що ОСОБА_4 , усвідомивши, що його дії викриті та вже носять відкритий характер, утримуючи при собі в пакеті майно, яким заволодів, з метою подальшого розпорядження ним, не реагуючи на вимоги ОСОБА_10 зупинитися, вибіг з відділення АТ «Укрпошти» на вулицю та намагався з місця вчинення злочину зникнути. 
Однак, виконавши всі дії, які ОСОБА_4 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, розпорядитися викраденим майном на власний розсуд не зміг, з причин, що не залежали від його волі, оскільки неподалік виходу із зазначеного поштового відділення по вул. Харківське Шосе, 2, був затриманий працівниками АТ «Укрпошти», які його переслідували разом із викраденим мобільним телефоном. 
В результаті своїх злочинних дій, які полягли у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріального збитку на загальну суму 12256 грн. 
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15 частиною четвертою статті 186 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Пояснив суду, що дійсно приблизно у квітні місяці 2025 року він вирішив незаконним шляхом заволодіти мобільним телефон. Для цього, він через мережу інтернет замовив мобільний телефон Xiaomi на відділення АТ «Укрпошти» в м. Києві. Коли прийшло сповіщення про те, що телефон прибув до відділення, він взяв із собою муляж телефону, щоб замінити дійсний телефон на муляж, і в подальшому відмовитись від посилки. Коли касир на пошті надала йому посилку для огляду, та відвернулась, він замінив справжній телефон на муляж та передав посилку касиру, повідомивши, що відмовляється від її отримання та оплати, а справжній телефон поклав до свого пакету. Однак, касир побачила, що він підмінив телефон, та вимагала його повернути, на що він вибіг з відділення АТ «Укрпошти» на вулицю разом із пакетом, в якому був телефон, і намагався втекти, однак був затриманий працівниками пошти. Протиправні діяння, які ставляться йому у провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється, жалкує про такий вчинок та обіцяє більше такого не вчинятиме, це для нього урок. Просив врахувати, що відшкодував потерпілій моральну шкоду, яка була їй нанесена в результаті його злочинних дій. 
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідають фактичним обставинам справи, ним не оспорюються, а також є логічними, послідовними та не викликають у суду сумніву щодо їх щирості.
Відповідно до вимог частини третьої статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення статті 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил частини третьої статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 та тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів.
Крім того, винуватість ОСОБА_4 , який не оспорює фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.
Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 , у тому, що він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану  тому, знаходить правильною кваліфікацію його дій за частиною другою статті 15 частиною четвертою статті 186 КК України.
При ухваленні вироку стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає за необхідне відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.
Згідно статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях вказував, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»; досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує відповідно до статей 65-67 КК України ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи розмір покарання, суд повинен виходити із усіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали, тощо.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до статті 66 КК України, суд визнає щире каяття у скоєному, добровільне відшкодування моральної шкоди потерпілій, перебуваня на обліку, як внутрішньо переміщена особа, що у відповідності до частини другої статті 66 КК України, суд також визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд також враховує, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до статті 12 КК України є тяжким злочином, дані, що характеризують особу винного - раніше не судимий, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на обліку, як внутрішньо переміщена особа, що свідчить про те, що ОСОБА_4 знаходиться у складних соціально-економічних умовах через вимушене переселення, має постійне місце проживання, працює, за місцем роботи характеризується позитивно, відношення обвинуваченого до вчиненого, а саме те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, усвідомив протизаконність своїх дій, добровільно відшкодував потерпілій моральну шкоду, думку потерпілої, яка просила призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням статей 69 та 75 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб його вчинення, стадію, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій, а також конкретні обставини справи, та вважає що необхідним і достатнім буде призначити йому покарання, в межах санкції частини четвертої статті 186 КК України, у вигляді позбавлення волі.
Згідно зі статті 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. 
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, а також положення статті 69 КК України, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини четвертої статті 186 КК України. 
Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 вимог статті 75 КК України судом не встановлено.
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, так як категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.
Відповідно до частини четвертої статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Враховуючи викладене, арешт майна, а саме: мобільного телефону марки Google Pixel 7 Pro; мобільного телефону марки «Айфон 13 про макс»; предмету, схожого на мобільний телефон Айфон 16 про макс; банківських карток «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , «Сенс банк» № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , «ПУМБ» № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , «Кредобанк» картки з чипом без номеру, «Укргазбанк» № НОМЕР_7 слід скасувати.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді застави, визначеної ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 07 квітня 2025 року, залишити без змін.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України. 
Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», статтями 100, 124, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15 частиною четвертою статті 186 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням частини першої статті 69 КК України, у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання вироком законної сили та звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного затримання для відбуття покарання.
Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_4 час його попереднього ув`язнення - з 05 квітня 2025 року по 08 квітня 2025 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід  ОСОБА_4 у вигляді застави, визначеної ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 07 квітня 2025 року, залишити без змін.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 23 квітня 2025 року у справі 755/5290/25, на майно, а саме: мобільний телефон марки Google Pixel 7 Pro; мобільний телефон марки «Айфон 13 про макс»; предмет, схожий на мобільний телефон Айфон 16 про макс; банківські картки «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , «Сенс банк» № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , «ПУМБ» № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , «Кредобанк» картка з чипом без номеру, «Укргазбанк» № НОМЕР_7  - скасувати.
Речові докази:  
- мобільний телефон марки Google Pixel 7 Pro; мобільний телефон марки «Айфон 13 про макс»; банківські картки «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , «Сенс банк» № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , «ПУМБ» № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , «Кредобанк» картка з чипом без номеру, «Укргазбанк» № НОМЕР_7 , які зберігаються в камері схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у місті Києві - повернути ОСОБА_4 
- бездротові навушники білого кольору у чохлі сірого кольору; чохол чорного кольору з документами: посвідчення водія серії НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_4 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 ; наручний годинник марки «епл вотч 7»; ланцюжок (цепочку) з металу жовтого кольору; грошові кошти на загальну суму 15 967,60 грн.; сумку з особистими речами чорного кольору фірми М-так; павербанк та кабель білого кольору - які повернуто під розписку ОСОБА_4 - залишити ОСОБА_4 ; 
- мобільний телефон марки Xiaomi 12 Pro Gray 8 GB RAM 256 ROM, який зберігається в камері схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у місті Києві - повернути потерпілій ОСОБА_11 ;
- предмет, схожий на мобільний телефон «Айфон 16 про макс»; коробка від мобільного телефону Айфон, в якій знаходиться предмет, схожий на мобільний телефон 16 про, які передано під розписку ОСОБА_4 - знищити; 
- предмет, схожий на пістолет чорного кольору із серійним номером НОМЕР_10 з дозволом на зброю № НОМЕР_11 , який передано на зберігання до сектору контролю за обігом зброї Дніпровського УП ГУНП у місті Києві (квитанція № 000263 від 27 серпня 2025 року) - повернути ОСОБА_4 ; 
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Дніпровського районного суду
міста Києва   ОСОБА_1