Провадження № 2/641/1812/2026 	Справа № 641/1055/26 	

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 квітня 2026 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді Василенко О.Я., за участю секретаря судового засідання Кривенко А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ТОВ «ФК «ЄАПБ») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором, 
установив:
ТОВ «ФК «ЄАПБ» в особі представника Кудіної Анастасії Вячеславівни звернулося до суду міста з позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 101825706 в розмірі 18 750,73 грн, а також понесені судові витрати.
В обґрунтування позову зазначено, що 28.03.2025р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (первісний кредитор або Товариство) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено кредитний договір № 101825706 (далі – Кредитний договір), в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства. Кредитні кошти надаються позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту, згідно з п. 1.1. Кредитного договору кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Мілоан» грошових коштів у сумі.
28 липня 2025р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 8072025, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Перехід прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатком №2. Відповідно до Реєстру боржників №3 від 28.07.2025 до Договору факторингу № 28072025 від 28.07.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 18750,73 грн, з яких: 5 000,00 грн – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 3 252,39 грн – сума заборгованості по процентам за користування кредитом; 500,00 грн – сума заборгованості по комісії за надання кредиту; 2 800,00 грн – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту; 7 198,34 грн. – сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки первісного кредитора.
Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за Кредитним договором, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ», загальна сума якої складає 18750,73 грн, а також відшкодувати понесені позивачем судові витрати.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Слобідського районного суду міста Харкова від 31.10.2025 цивільну справу прийнято до свого провадження, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судові засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позову просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, і у випадку неявки в судове засідання відповідача у визначені судом дату та час, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач в судові засідання 04.03.2026 та 22.04.2026 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі та судових повісток на адресу його місця реєстрації відповідно до довідки Реєстру територіальної громади м. Харкова, поштові повідомлення повернулися з відміткою: «адресат відсутній», що згідно зі ст. 272 ЦПК України та усталеною практикою Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, від 09.11.2023 у справі № 753/114/22) вважається належним повідомленням, причини неявки суду не повідомив.
Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Фактичні обставини, встановлені судом
28.03.2025 між відповідачем та ТОВ «Мілоан» було укладено Договір про споживчий кредит №101825706 (далі – Кредитний договір), відповідно до якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу грошові кошти (кредит), а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом на умовах та в строки/терміни, що визначені Кредитним договором. Сторони погодили такі умови: сума (загальний розмір) кредиту 5000,00 грн, строк кредитування 345 днів за умови виконання позичальником Графіку платежів, з 28.03.2025; повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) та процентів за користування кредитом має здійснюватися позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведеному у додатку №1 до договору; остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісій та процентів за користування кредитом (за умови дотримання Графіку платежів): 08.03.2026 (дата остаточного погашення заборгованості); комісія за надання кредиту: 500.00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту; комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування): 7700,00 грн., що нараховується за ставкою 7.00 відсотків від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду); проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду- 110.00 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом; проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 220.00 відсотків річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів; нараховані проценти за користування кредитом за весь строк кредитування складатимуть: 8082.75 грн (п.1.1 -1.4, 1.5.1-1.5.4 Кредитного договору).
Кредитний договір підписаний з боку відповідача –  ОСОБА_1 із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 681803.
На виконання Кредитного Договору Товариство надало відповідачу кредит в сумі 5000,00 грн на картковий рахунок позивача за реквізитами банківської картки НОМЕР_1 , що підтверджується платіжним дорученням від 28.03.2025.
28.07.2025 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 8072025, відповідно до якого на підставі Реєстру боржників №3 від 28.07.2025 та Акту прийому-передачі Реєстру боржників ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до відповідача за Кредитним договором.
Відповідно до Реєстру боржників №3 від 28.07.2025 до Договору факторингу № 28072025 від 28.07.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 18750,73 грн, з яких: 5 000,00 грн – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 3 252,39 грн – сума заборгованості по процентам за користування кредитом; 500,00 грн – сума заборгованості по комісії за надання кредиту; 2 800,00 грн – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту; 7 198,34 грн. – сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). 
Отже, між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1047, 1055 ЦК України договір позики (кредиту) укладається у письмовій формі. Згідно із ч. 2 п.2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. 
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. 
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
При цьому, відповідно до п. 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Суд встановив, що Кредитний договір укладений за допомогою інформаційно-комунікаційної системи (ІКС), частиною якої є офіційний вебсайт Товариства, у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію». Кредитний договір позики підписаний з боку відповідача одноразовим ідентифікатором 681803, що був надісланий на вказаний відповідачем при реєстрації телефонний (фінансовий) номер, як це визначено Кредитним договором, що відповідає приписам п. 6 ст. 3 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», п. 12 ч. 1 ст. 1, ст.17 Закону «Про електронні довірчі послуги». Отже, оскільки Кредитний договір підписаний відповідачем шляхом застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором, він укладений з додержанням письмової форми, визначеної законом та з додержанням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію».
На виконання Кредитного договору Товариство надало відповідачу кредит в сумі 5000,00 грн. Отже, ТОВ «Мілоан» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, відповідно до умов Кредитного договору. 
На підставі договору факторингу позивач набув права вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відступлення права вимоги відповідає положенням п.3.2.6 Кредитного договору, а також ст.1077, 1080, 1082 ЦК України. В силу вимог ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України у зобов`язанні позичальника за Договором позики відбулася заміна кредитора, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло статусу нового кредитора.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині заборгованості за сумою отриманого кредиту 5000,00 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до наданих відомостей про щоденні нарахування та погашення нарахування процентів здійснювалося в межах строку кредитування за погодженою в Кредитному договорі процентної ставкою, а відтак заявлена до стягнення сума 3252,39 грн заборгованості по процентам за користування кредитом є обґрунтованою, та позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Щодо суми комісій суд зазначає таке.
Згідно з п. 1.5.1 Кредитного договору передбачена комісія за надання кредиту в сумі 500,00 грн, яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово. Можливість сплати комісії за надання кредиту передбачена, зокрема ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування». Отже, вимоги щодо стягнення комісії в сумі 500,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Закон «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. 
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.1 та 2 ст. 11, ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Водночас, позивач не надав суду докази витрат первісного кредитора та позивача як нового кредитора на обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) поза межами, встановленими зазначеними нормами закону. 
Враховуючи викладене, суд вважає, що нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 2800,00 грн за Кредитним договором суперечить положенням ч. 1, ч. 2 ст. 228 ЦК України, оскільки не є платою за послуги, що об`єктивно надаються позичальнику, а тому положення Кредитного договору про сплату позичальником комісій за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними. За таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за комісією за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) є необґрунтованими з наведених вище підстав та задоволенню не підлягають.
Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача 7198,34 грн заборгованості за неустойкою, суд зазначає таке.
Згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Указом Президента України № 64/2022 від 22.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та станом на день розгляду справи не закінчився та не скасовано.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17 роз`яснила, що норма ЦК України превалює над однопредметною нормою іншого нормативно-правового акта, який має юридичну силу закону України. Спеціальні норми закону можуть містити уточнювальні положення, проте не можуть прямо суперечити положенням ЦК України. Заначений принцип відображений також у Рішенні Конституційного Суду України від 13.03.2012 у справі № 5-рп/2012. Відтак, хоч зміни в Закону України «Про споживче кредитування» прийнятий пізніше, проте статтею 4 ЦК України встановлено, що інші закони України приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, а на суб`єкта законодавчої ініціативи, що подає до Верховної Ради проєкт закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж ЦК України, покладено обов`язок одночасно подати до Верховної Ради проект закону про внесення змін до ЦК України, які мають розглядатися одночасно. Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин відповідні зміни до ЦК України подані не були, то з огляду на положення статті 4 ЦК України та позицію Конституційного Суду України застосування колізійного принципу lex posterior derogat priori (лат. «пізніший закон скасовує попередній») у цій ситуації неможливе.
За таких обставин, позовна вимога про стягнення з відповідача неустойки не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з  ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором підлягають задоволенню в сумі 8752,39 грн, яка складається з: 5000,00 грн заборгованості за сумою кредиту, 3252,39 грн заборгованості за процентами за користування кредитом та 500,00 грн заборгованості за комісією за надання кредиту.
Щодо розподілу судових витрат
Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 2662,40 грн.
Керуючись ст. 4, 10 - 13, 141, 263 - 265, 268, 273, 280 - 283, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 101825706 в розмірі 8752,39 грн, а також судовий збір в розмірі 2662,40 грн.
В задоволенні решти частини позовних вимог - відмовити
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua
Сторони по справі:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» код ЄДРПОУ 35625014, Київська обл, м. Бровари, вул. Лісова, 2.
Відповідач:  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Суддя О.Я.Василенко