ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

21 квітня 2026 року 	м.Суми	

Справа №591/2563/24 
Номер провадження 22-з/816/51/26

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів - Собини О. І. , Черних О. М. 

сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 – адвоката Рижова Сергія Євгеновича про ухвалення додаткового судового рішення
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутих коштів,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 24 липня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Рижова С.Є. задоволені.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 228 875 грн 00 коп., понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2288 грн 75 коп.
Постановою Сумського апеляційного суду від 17 березня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.
Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24 липня 2025 року залишено без змін.
19 березня 2026 року до суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 – адвоката Рижова С.Є., в якій він просить ухвалити додаткове судове рішення та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в апеляційному суді в розмірі 19 000 грн.
Перевіривши доводи заяви, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового судового рішення без виклику сторін та інших учасників справи в судове засідання, враховуючи те, що суд не вбачає необхідності їх виклику в судове засідання для розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення.
Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У ч. ч. 1 - 4 ст. 137 ЦК України йдеться про те, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Тобто, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 цього Кодексу).
Частиною 3 стаття 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд у тому числі враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З матеріалів справи вбачається, що в апеляційному суді інтереси ОСОБА_1 представляв адвокат Рижов С.Є. на підставі договору № 1988-Р/24 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 12 березня 2024 року (а.с. 126).
Згідно п. 1 вищезазначеного договору клієнт доручає і зобов`язується оплатити послуги адвоката, а адвокат сприяє клієнту у захисті його прав та законних інтересів щодо стягнення безпідставно набутих коштів клієнта з ОСОБА_2 .
Згідно додатку № 2 до договору № 1988-Р/24 від 12 березня 2024 року про надання професійної правничої (правової) допомоги від 01 грудня 2025 року, який містить конфіденційні умови договору про наступне: «У зв`язку з подачею опонентом апеляційної скарги на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24 липня 2025 року у справі № 591/2563/24, в якій адвокат здійснював надання послуг в рамках даного договору, сторони прийшли до спільної згоди про збільшення розміру гонорару на 15000 грн. В іншій частині договір залишено без змін».
З розрахунку розміру витрат на правову допомогу від 19 березня 2026 року вбачається, що гонорар в апеляційному провадженні по наданню послуг з аналізу та складанню процесуальних документів по даній справі становить 15000 грн; участь у судовому засіданні 19 лютого 2026 року становить 2000 грн, участь у судовому засіданні 17 березня 2026 року становить 2000 грн, а всього розмір витрат складає 19000 грн та гонорар адвокату сплачений в повному обсязі, що підтверджується належним чином засвідченими копіями квитанцій до прибуткових касових ордерів № 21 від 01 грудня 2025 року на суму 15000 грн та № 9 від 17 березня 2026 року на суму 4000 грн (а.с. 205).
Згідно статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
З урахуванням вимог розумності та справедливості, виваженості, складності справи та реального обсягу робіт, судова колегія вважає, що наявні підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 6 000 грн.
Зазначений представником ОСОБА_1 – адвокатом Рижовим С.Є. розмір витрат на правову допомогу в сумі 19 000,00 грн не відповідає обсягу послуг, наданих позивачеві, вимогам розумності та складності справи.
Підстав для стягнення витрат у розмірі, про який просить заявник, не вбачається.
Тому заява представника ОСОБА_1 – адвоката Рижова С.Є. про ухвалення додаткового судового рішення підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 – адвоката Рижова Сергія Євгеновича про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 6 000 грн 00 коп.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.І. Собина

О.М. Черних