Справа №:755/17279/24
Провадження №: 2/755/6106/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2026 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді - Гаврилової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 стягнення безпідставно отриманих коштів (пенсії), - 

в с т а н о в и в:
До Дніпровського районного суду міста Києва звернулось Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів (пенсії).
Згідно заявлених позовних вимог, представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача безпідставно отримані кошти в сумі 3 749,95 грн. (а.с.39-40)
Вимоги позову обґрунтовані тим, що на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві перебуває ОСОБА_1 , та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач зазначає, що враховуючи що квартальну звітність про сплату страхових внесків, на час звернення ОСОБА_1 щодо призначення пенсії з відстрочкою часу призначення, інформація за останні місяці страхового стажу, що передують зверненню за призначенням пенсії була відсутня в органах Пенсійного фонду, призначення пенсії за віком з відстрочкою часу призначення пенсії відбулось з 01 квітня 2022 року з урахуванням інформації про сплату страхових внесків по 31 березня 2022 року. Відповідно до персоніфікованих відомостей, які внесені до персональної електронної облікової картки застрахованої особи, ОСОБА_1 вважається працюючим пенсіонером, що вбачає сплату страхових внесків до органів Пенсійного фонду за період з 01 квітня 2022 року по 30 квітня 2022 року, як наслідок було переглянуто рішення про призначення пенсії позивача, внаслідок чого виникла переплата в розмірі 3 749,95 грн. Утримання переплати ГУ ПФУ в м. Києві було розпочато з 01 липня 2024 року відповідно до рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 18 квітня 2024 року №764. Відповідно до листа Пенсійного фонду України №33746-36698/Г-03/8-2800/24 від 09 серпня 2024 року утримання були припинені, пенсіонеру повернуто утримані кошти. Також представник позивача зазначає, що з метою досудового врегулювання спору, ГУ ПФУ в місті Києві було направило відповідачу листи щодо добровільного повернення безпідставно отриманих коштів в сумі 3 749,95 грн, проте безпідставно отримані кошти не було повернуто. 
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 01 січня 2025 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
Копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем отримано 14 березня 2025 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.
Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.
За викладених обставин, розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом установлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та з 01 квітня 2022 року отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується копією заяви за призначенням/перерахунком пенсії від 27 травня 2022 року (а.с. 9), реєстром застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування - індивідуальні відомості про застраховану особу (а.с. 13-17).
Згідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом;
Згідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, кошти, сплачені за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу, внесених до персональної електронної облікової картки застрахованої особи, ОСОБА_1 вважається працюючим пенсіонером та пенсія відповідачу була призначена з урахуванням положень ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27цього Закону.
Матеріали пенсійної справи було приведено у відповідність, оскільки на час звернення відповідача щодо призначення пенсії з відстрочкою часу призначення, інформація за останні місяці страхового стажу, що передують зверненню за призначенням пенсії була відсутня в органах Пенсійного фонду. Призначення пенсії за віком з відстрочкою часу призначення пенсії з урахуванням положень частини першої статті 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відбулось з 01 квітня 2022 року з урахуванням інформації про сплату страхових внесків по 31 березня 2022 року, тому було здійснено перерахунок пенсії на підставі абз. 3 п.1.7 порядку №22-1 Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що підтверджується довідкою перерахунку пенсії (Версія 1.6.78.1 Дата-час розрахунку: 13.06.2022 17:46) (а.с. 18-20), внаслідок чого виникла переплата в розмірі 3 749,95 грн.
18 квітня 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві прийнято рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій №764, згідно якого сума переплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2022 року по 30 квітня 2022 року в розмірі 3 749,95 грн, яка виникла у зв`язку з перерахунком (ст. 29), підлягає поверненню, (а.с. 21), про що було повідомлено відповідача листом №2600-0504-8/91518 від 03 травня 2024 року. (а.с.22) 
На лист Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відповідач направила 02 липня 2024 року заяву, якою просила скасувати рішення про стягнення з неї надміру виплачених коштів, оскільки з боку відповідача не було допущено недобросовісності - не надавала неправдивих відомостей до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, що б могло вплинути на переплату при нарахуванні пенсії. (а.с. 23)
11 липня 2024 року заступник начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві направив Пенсійному фонду України лист №2600-0504-5/136942, в якому наводиться інформація аналогічна викладеній у листі від 03 травня 2024 року, направленому відповідачу та додатково зазначено, що згідно рішення Головного управління №764 від 18 квітня 2024 року, розпочато утримання переплати пенсії з липня 2024 року з пенсії ОСОБА_1 в розмірі 20% від розміру пенсії. (а.с. 67)
09 серпня 2024 року Пенсійний фонд України повідомив Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, що за результатами розгляду звернень ОСОБА_1 та наданої листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 11 липня 2024 року №2600-0504-5/136942 інформації, відсутні законні підстави для утримання переплати пенсії за період з 01 квітня 2022 року по 30 квітня 2022 року за рішенням територіального органу Пенсійного фонду та повідомлено про необхідність припинити проведення утримань та повернути утримані з пенсії відповідача кошти. (а.с. 68)
Відповідно до листа №2600-0504-5/159161 від 14 серпня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило Пенсійний фонд України, що утриманні з пенсії відповідача кошти в розмірі 1 579,96 будуть повернуті в наступному виплатному періоді. (а.с.26)
Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.
За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.
Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача ( п.1 ч.1 ст. 1215 ЦК України).
Положення ст. 1215 ЦК України мають застосовуватися з урахуванням ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка є спеціальної норми.
Таким чином, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку недобросовісності з боку набувача, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.
При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум (такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду 06 вересня 2018 року у справі № 354/470/17-ц, від 13 травня 2019 року у справі № 473/1575/17).
Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій можливе шляхом стягнення таких сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, зокрема, у випадку надання ним недостовірних (явно неправильних) даних, тобто у випадку недобросовісної поведінки набувача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 лютого 2019 року № 404/4822/15-ц).
Пунктом 3 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 21.03.2003 № 6-4 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 25.11.2014 № 25-3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2014 р. за № 1605/26382) передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії (додаток 1).
Тобто, механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через його зловживання.
Крім того, необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини при вирішенні такої категорії справ. Зокрема, у пункті 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Однак позивачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що надмірна виплата пенсії (за твердженням позивача) відбулась внаслідок зловживань з боку ОСОБА_1 .
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення позову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів (пенсії).
Враховуючи, що суд відмовляє в задоволенні позову, відшкодування судових витрат не здійснюється.
На підставі викладеного та керуючись статтями 15, 16, 1212, 1215 Цивільного кодексу України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статтями 2, 4, 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :
У задоволені позову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, ЄДРПОУ 42098368) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення безпідставно отриманих коштів (пенсії) - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України. 

Суддя: