Номер провадження: 22-з/813/72/26 
Справа № 501/664/24
Головуючий у першій інстанції 
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2026 року м. Одеса 

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Погорєлової С.О., Сєвєрової Є.С., 
за участю секретаря - Венжик Л.С.,
без повідомлення учасників справи розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі №501/664/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича, державного підприємства «Сетам», за участю третьої особи товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укртехфінанс» про визнання незаконними електронних торгів, витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння –

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 , звернувшись 21 лютого 2024 року до суду з вищеназваним позовом, просила:
визнати недійсними електронні торги з реалізації житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,092 га кадастровий номер 5110800000:02:002:0037, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , оформлені протоколом №592893 від 10 серпня 2023 року;
витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,092 га кадастровий номер 5110800000:02:002:0037, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . 
Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 26 червня 2024 року відмовлено у задоволенні позову.
Постановою Одеського апеляційного суду від 11 грудня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 26 червня 2024 року залишено без змін. 
12 грудня 2025 року ОСОБА_1 подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції в сумі 68000,00 грн.
До заяви про ухвалення додаткового рішення на підтвердження витрат надано: 
Договір про надання правничої (правової) допомоги від 09 жовтня 2023 року, укладений між адвокатом Слободян Ю.В. та ОСОБА_1 ; 
Додаткову угоду №3 від 18 вересня 2024 року до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 09 жовтня 2023 року, укладеного між адвокатом Слободян Ю.В. та ОСОБА_1 ; 
Додаткову угоду №4 від 24 червня 2025 року до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 09 жовтня 2023 року, укладеного між адвокатом Слободян Ю.В. та ОСОБА_1 ; 
Акт приймання передачі послуг від 24 червня 2025 року за Договором про надання правничої (правової) допомоги від 09 жовтня 2023 року (на рішення суду: аналіз апеляційної скарги; складання, оформлення відзиву на апеляційну скаргу, клопотання про долучення копії постанови Одеського апеляційного суду від 15 травня 2025 року; загальна вартість наданих послуг становить 80000,00 грн.; замовником сплачено на рахунок виконавця за виконання даної послуги 60000,00 грн. відповідно до рахунку №7 від 27 грудня 2024 року // на додаткове рішення суду: аналіз апеляційної скарги; складання, оформлення відзиву на апеляційну скаргу, загальна вартість наданих послуг становить 10000,00 грн.; замовником сплачено на рахунок виконавця за виконання даної послуги 8000,00 грн. відповідно до рахунку №6 від 27 грудня 2024 року);
банківський переказ коштів від 02 січня 2025 року на суму 30000,00 грн., 30000,00 грн., 8000,00 грн.
22 грудня 2025 року представником Джулай Д.О. в інтересах ОСОБА_2 подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, за змістом яких заявлено про незгоду та відсутність підстав для задоволення заяви. У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача вказував, що відповідач очікує понести судові витрати при розгляді справи у розмірі 80000,00 грн. Однак, визначальним є те, що попри надання орієнтовного розрахунку судових витрат у поясненнях, подання заяви про стягнення понесених судових витрат через підсистему «Електронний суд», представником відповідача не зроблено відповідної заяви про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів, з огляду на що відсутні підстави для задоволення заяви. Звернуто увагу на визначені законом критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, вказано про явну неспівмірність та необґрунтованість заявлених витрат на правничу допомогу. Надані документи не підтверджують реальність та необхідність заявлених витрат у повному обсязі. Подані документи (акти, рахунки, додаткові угоди) не містять деталізації конкретних процесуальних дій, які б дозволяли суду перевірити: реальність наданих послуг, необхідність саме такого обсягу часу, співвідношення витрат із предметом та складеністю апеляційного перегляду. За змістом акту приймання-передачі наданих послуг не вбачається наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) суми гонорару з легітимною метою та виходячи з засад розумності та справедливості, заявлена представником відповідача сума є надмірною та неспівмірною зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами).
Заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.133 ЦПК України).
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Витрати на професійну правничу допомогу врегульовано статтею 137 ЦПК України, частина 4 даної норми процесуального права визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.1376 ЦПК України).
Розподіл судових витрат між сторонами врегульовано статтею 141 ЦПК України.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі відмови в позові – на позивача (п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України).
Рішенням суду першої інстанції в задоволенні позову відмовлено; за результатами апеляційного перегляду справи рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Відповідачем ОСОБА_1 заявлено про витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 68000,00 грн.
Заяву про ухвалення додаткового рішення подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На виконання вимог частини 3 статті 137 ЦПК України на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу відповідачем ОСОБА_1 надано акт приймання-передачі послуг, що містить детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Відповідно до положень частин 5, 6 частини 3 статті 137 ЦПК України позивачем ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 надано заперечення, за змістом яких викладено обґрунтування неспівмірності витрат та необхідності врахування рівноваги (балансу) між інтересами учасників спору. 
Викладене у запереченні на заяву про ухвалення додаткового рішення обґрунтування неспівмірності витрат відповідача ОСОБА_1 на оплату послуг адвоката у зв`язку переглядом справи в суді апеляційної інстанції виходячи з визначених частиною 4 статті 137 ЦПК України критеріїв, приймається.
Відмова у задоволенні позову не є безумовною підставою для покладення на позивача витрат відповідача на правничу допомогу у заявленому розмірі. 
Покладення на сторону надмірного фінансового тягаря у вигляді значних судових витрат суперечить принципу справедливості, розумності, завданню цивільного судочинства.
При визначенні суми відшкодування апеляційний суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи, баланс між інтересами учасників спору, та покладає на позивача ОСОБА_2 витрати відповідача ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції в сумі 20000,00 грн. 

Керуючись ст.ст.270, 390 ЦПК України, суд –

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 20000 грн. 00 коп. 
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. 
Додаткова постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повну додаткову постанову складено 16 лютого 2026 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді С.О.Погорєлова 

Є.С.Сєвєрова