ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

10 лютого 2026 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 742/3150/20
Головуючий у першій інстанції – Вовченко А. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/153/26

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді: Скрипки А.А. 
суддів: Онищенко О.І., Шарапової О.Л.
секретар: Мальцева І.В. 

учасники справи: 
позивач: ОСОБА_1 
відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю ’’Союз Авто’’, Акціонерне товариство ’’Страхова компанія ’’Інго’’ 
треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Союз Авто’’ на додаткове рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області у складі судді Вовченка А.В. від 16 грудня 2024 року, місце ухвалення рішення - м.Ічня, дата складання повного тексту додаткового рішення 16 грудня 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Союз Авто’’, Акціонерного товариства ’’Страхова компанія ’’Інго’’ про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Союз Авто’’, Акціонерного товариства ’’Страхова компанія ’’Інго’’, в якому, із врахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог (а.с.176-183, том 1), остаточно просив стягнути на його користь: із АТ ’’Страхова компанія ’’Інго’’ - 98 000 грн. на відшкодування спричиненої йому матеріальної шкоди, пов`язаної із знищенням автомобіля ’’Nissan Qashqai”, д.н.з. НОМЕР_1 ; із ТОВ ’’Союз Авто’’ - 567 839 грн., як різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), 2 000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди (розмір франшизи), а всього: 569 839 грн. Також позивач стави питання про стягнення на його користь із ТОВ ’’Союз Авто’’ 10 000 грн. витрат на правничу допомогу. В обґрунтування вимог заявленого позову ОСОБА_1 вказував, що 23.11.2019 року о 13 год., водій ОСОБА_2 , керуючи автобусом ’’АТАМАН А-09204’’, д.н.з. НОМЕР_2 , переїжджаючи перехрестя 40+850 м, автодороги Київ-Прилуки, виїжджаючи з другорядної дороги на головну , не надав перевагу в русі автомобілю марки ’’Nissan Qashqai”, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі із напрямком руху від м.Прилук у напрямку до м.Київ, що спричинило зіткнення транспортних засобів. У результаті ДТП, 5 осіб отримали різного ступеню тілесні ушкодження, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження. По факту дорожньо-транспортної пригоди, відомості про вказану подію було внесено до ЄРДР за №12019110130003280 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. На момент ДТП, водій автобуса ’’АТАМАН А-09204’’ ОСОБА_2 , перебував у трудових відносинах із ТОВ ’’Союз Авто’’, і цивільно-правова відповідальність водія автобуса була застрахована у ПрАТ ’’АСК Інго Україна’’ за полісом № АО/1523353, яке змінило назву на АТ ’’СК ’’Інго’’, укладеним між власником автобуса ТОВ ’’Союз Авто’’ та ПрАТ ’’АСК ІНГО Україна’’, із терміном дії з 30.07.2019 року по 29.01.2020 року. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 23.02.2018 року, позивач є власником автомобіля марки ’’Nissan Qashqai”, д.н.з. НОМЕР_1 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу було завдано матеріальну шкоду, пов`язану із фактичним знищенням (неможливістю використання за призначенням і вартість відновлювального ремонту перевищує фактичну вартість автомобіля) належного позивачу автомобіля марки “Nissan Qashqai”, д.н.з. НОМЕР_1 , яка підлягає стягненню з відповідачів. Станом на 23.11.2019 року, заподіяна шкода ОСОБА_1 за знищений автомобіль ’’Nissan Qashqai” становила 447 000 грн., що еквівалентно 18 475 доларам США. Станом на 08.11.2023 року (дата подання заяви про збільшення розміру позовних вимог), офіційний курс долара США до гривні становить 36, 0426 грн. Таким чином, розмір (вартість) матеріального збитку автомобіля ’’Nissan Qashqai” становить 665 839 грн., що еквівалентно 18 475 доларів США (18 475 х 36,0426) = 665 839 грн. Позивач зазначав, що страхового відшкодування (98 000 грн.) не вистачає для покриття фактичного розміру шкоди (665 839 грн.), тому різниця, яку повинен відшкодувати роботодавець - ТОВ ’’Союз Авто’’ винної особи - ОСОБА_2 , становить 569 839 грн. (665 839 - 98 000 ) + 2 000 грн. (франшиза) = 569 839 грн. Позивач врахував, що з часу заподіяння йому шкоди - 23.11.2019 року по 07.11.2023 року минуло майже три роки, а тому на суму заподіяної шкоди нараховується індекс інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Згідно проведеного позивачем розрахунку, інфляційне збільшення становить 225 006 грн. 40 коп. Загальна заборгованість становить 447 000 (сума боргу) + 225 006 грн. 40 коп. (інфляційне збільшення) + 672 006 грн. 40 коп. Три відсотки річних становить: 447 000 грн. (сума боргу) х 3% = 13 410 грн. (сума боргу за 1 рік) х 3 (три) роки = 40 230 грн. Загальна сума боргу, із врахуванням індексу інфляції та 3% річних становить: 672 006 грн. 40 коп. + 40 230 грн. 

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12.02.2024 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Союз Авто’’, Акціонерного товариства ’’Страхова компанія ’’Інго’’ про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, задоволено. Судом стягнуто з ТОВ ’’Союз Авто’’ на користь ОСОБА_1 346 255 грн. 15 коп., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; стягнуто з АТ ’’Страхова компанія ’’Інго’’ на користь ОСОБА_1 98 000 грн., в рахунок страхового відшкодування. Судом стягнуто з ТОВ ’’Союз Авто’’ на користь держави 3 467 грн. 49 коп. судового збору; стягнуто з АТ ’’Страхова компанія ’’Інго’’ на користь держави 975 грн. 06 коп. судового збору.

Додатковим рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 16.12.2024 року стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Союз Авто’’ на користь ОСОБА_1 144 397 грн., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Судом стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Союз Авто’’ на користь держави 1 443 грн. 97 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю ’’Союз Авто’’ просить скасувати додаткове рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 16.12.2024 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 щодо стягнення на його користь із ТОВ ’’Союз Авто’’ 144 397 грн., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Доводи апеляційної скарги вказують, що додаткове рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 16.12.2024 року підлягає скасуванню, із ухваленням судом апеляційної інстанції нового рішення про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1 до ТОВ ’’Союз Авто’’, в частині стягнення 3% річних та застосування індексу інфляції, оскільки висновок суду про необхідність ухвалення додаткового рішення є помилковим, необґрунтованим, висновки суду не відповідають обставинам справи та наданим стороною позивача письмовим доказам, а саме, оскаржуване апелянтом додаткове рішення суду від 16.12.2024 року ухвалено судом із неправильним застосуванням норм матеріального права. В доводах апеляційної скарги ТОВ ’’Союз Авто’’ зазначає, що ним не подалась апеляційна скарга на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12.02.2024 року у даній справі, оскільки ТОВ ’’Союз Авто’’ було переконано, що суд першої інстанції врахував письмові заперечення апеллянта стосовно вимог заявленого позову в частині того, що ТОВ ’’Союз Авто’’ не було і не є боржником, і не мало на момент розгляду справи жодних боргових зобов`язань перед позивачем. Доводи апеляційної скарги стверджують, що суд першої інстанції помилково посилається в описовій частині оскаржуваного додаткового рішення від 16.12.2024 року на статтю 625 ЦК України, якою встановлена відповідальність за порушення грошового зобов`язання, судом не наведено відповідного мотивування, коли саме і на підставі яких зобов`язань ТОВ ’’Союз Авто’’ набуло статусу боржника. Доводи апеляційної скарги вказують, що суд першої інстанції посилається у рішенні лише на те, що з часу ДТП, а саме, з 23.11.2019 року по 2023 рік минуло майже три роки, і саме тому судом нараховано індекс інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. При цьому, судом першої інстанції не зазначено, якими саме доказами у справі підтверджується обов`язок ТОВ ’’Союз Авто’’ негайно сплатити кошти позивачу за пошкоджений автомобіль (ще до виплати страхового відшкодування), після ДТП за участю двох транспортних засобів та двох водіїв і до закінчення розгляду кримінальної справи. Апелянт стверджує, що суд першої інстанції залишив поза увагою, що рішення суду, на невиконання яких послався позивач, ухвалені не за зобов`язальними правовідносинами сторін, і тому, стаття 625 ЦК України не може застосовуватися. Апелянт погоджується, що суд першої інстанції мав право розглянути заяву позивача, але при ухваленні судового рішення невірно застосував норми матеріального права, пославшись на статтю 625 ЦК України, безпідставно визнавши при цьому наявність боргових зобов`язань між ТОВ ’’Союз Авто’’ та ОСОБА_1 з 23.11.2019 року, що потягло за собою ухвалення судом помилкового додаткового рішення від 16.12.2024 року про безпідставне стягнення з ТОВ ’’Союз Авто’’ на користь позивача 144 397 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Чернігівського апеляційного суду від 16.01.2025 року (а.с.72, том 2), дану справу №742/3150/20, апеляційне провадження №22-ц/4823/492/25, було розподілено складу колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач): ОСОБА_4 , судді: А.А. Скрипка, О.Л. Шарапова. 
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 03.02.2025 року (а.с.75, том 2), було відкрито апеляційне провадження у даній цивільній справі. Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 20.02.2025 року (а.с.86, том 2), дану справу було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 16-00 год. 23.04.2025 року.
У зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 судді Євстафієва О.К., на підставі Протоколу зборів суддів Чернігівського апеляційного суду від 06.10.2025 року справу №742/3150/20 було зареєстровано в автоматизованій системі документообігу Чернігівського апеляційного суду, як нову, апеляційне провадження №22-ц/4823/1826/25, та здійснено її автоматизований розподіл. 

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2025 року було визначено склад колегії суддів для розгляду справи №742/3150/20, апеляційне провадження №22-ц/4823/1826/25: головуючий суддя (суддя-доповідач) - А.А.Скрипка, судді: О.І.Онищенко, О.Л.Шарапова.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 03.11.2025 року (а.с.144, том 2) було прийнято до свого провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ТОВ ’’Союз Авто’’ на додаткове рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 16 грудня 2024 року у справі за позовом Канавця В.М. до Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Союз Авто’’, Акціонерного товариства ’’Страхова компанія ’’Інго’’ про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди,

Відповідно до приписів ч.1 статті 367 ЦПК України, яка регламентує межі розгляду справи судом апеляційної інстанції, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду, в режимі відеоконференції, представник ТОВ ’’Союз Авто’’ - адвокат Лобок В.М. підтримав вимоги та доводи поданої апеляційної скарги та просив її задовольнити. При цьому, пояснив, що рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12.02.2024 року ТОВ ’’Союз Авто’’ виконано, а саме, ТОВ ’’Союз Авто’’ на рахунок ОСОБА_1 23.04.2024 року було перераховано 346 255 грн. 15 коп., відповідно до квитанції АТ ’’Таскомбанк’’№379 від 23.04.2024 року, а також на виконання рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12.02.2024 року, ТОВ ’’Союз Авто’’ перерахувало на користь держави 3 467 грн. 49 коп. судового збору, відповідно до квитанції АТ ’’Таскомбанк’’№384 від 29.04.2024 року.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 , представник Акціонерного товариства ’’Страхова компанія ’’Інго’’, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не з`явились. 
Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що відповідно до полісу №АО/1523353 від 30.07.2019 року, цивільно-правова відповідальність водія автобуса ’’АТАМАН А-09204’’, д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована в ПрАТ ’’АСК ”СК ІНГО Україна”, яке змінило назву на АТ ’’СК” ІНГО. У вказаному полісі страхова сума за заподіяну майнову шкоду складає 100 000 грн., сума франшизи становить - 2 000 грн. (а.с.7-8, том 1). 

Згідно із витягом з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань № 12019110130003280 від 24.11.2019 року, вбачається, що 23.11.2019 року о 13 год., водій ОСОБА_2 , керуючи автобусом ’’АТАМАН А-09204’’, д.н.з. НОМЕР_2 , переїжджаючи перехрестя 40+850 м, автодороги Київ-Прилуки, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надав перевагу в русі автомобілю марки ’’Nissan Qashqai”, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі із напрямком руху від м.Прилук у напрямку до м.Київ, що спричинило зіткнення транспортних засобів. У результаті ДТП, 5 осіб отримали різного ступеню тілесні ушкодження, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.9, том 1).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, з 23.02.2018 року ОСОБА_1 є власником автомобіля марки ’’Nissan Qashqai”, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.19, том 1).

Відповідно до висновку експерта №004/20, складеного 30.01.2020 року за результатами проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля ’’Nissan Qashqai”, д.н.з. НОМЕР_1 , виконаного експертом ОСОБА_5 на підставі заяви ОСОБА_3 від 17.01.2020 року, вартість відновлювального ремонту, у відповідності до технологічних вимог заводу-виробника, пошкодженого в ДТП від 23.11.2019 року автомобіля ’’Nissan Qashqai”, д.н.з. НОМЕР_1 , станом на день дослідження - 17.01.2020 року, становить 716 744 грн. 04 коп. Розмір (вартість) матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ’’Nissan Qashqai”, д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок ДТП, станом на момент ДТП - 23.11.2019 року, становить 447 000 грн. 84 коп. (а.с.10-27, том 1).

Відповідно до висновку експерта №010/20, складеного 11.02.2020 року за результатами проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля ’’Nissan Qashqai”, д.н.з. НОМЕР_1 , виконаного експертом ОСОБА_5 на підставі заяви ОСОБА_3 від 30.01.2020 року, утилізаційна вартість пошкодженого в ДТП від 23.11.2019 року автомобіля ’’Nissan Qashqai”, д.н.з. НОМЕР_1 , 2015 року випуску, шасі № НОМЕР_4 (відновлення якого визначено, як економічно недоцільне), станом на 17.01.2020 року, становить 125 583 грн. 85 коп. (а.с.200-202, том 1).

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.06.2023 року ОСОБА_2 було звільнено від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань № 12019110130003280 від 24.11.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_2 - закрито (а.с.133-134, том 1).

Як вбачається із матеріалів справи, за результатами розгляду позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Союз Авто’’, Акціонерного товариства ’’Страхова компанія ’’Інго’’ про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, Ічнянським районним судом Чернігівської області від 12.02.2024 року було ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Союз Авто’’, Акціонерного товариства ’’Страхова компанія ’’Інго’’ про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, задоволено. Судом стягнуто з ТОВ ’’Союз Авто’’ на користь ОСОБА_1 346 255 грн. 15 коп., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; стягнуто з АТ ’’Страхова компанія ’’Інго’’ на користь ОСОБА_1 98 000 грн., в рахунок страхового відшкодування. Судом стягнуто з ТОВ ’’Союз Авто’’ на користь держави 3 467 грн. 49 коп. судового збору; стягнуто з АТ ’’Страхова компанія ’’Інго’’ на користь держави 975 грн. 06 коп. судового збору.

У квітні 2024 року до Чернігівського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12.02.2024 року, в якій ОСОБА_1 просив скасувати рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12.02.2024 року, в частині стягнення з ТОВ ’’Союз Авто’’ на користь ОСОБА_1 346 255 грн. 15 коп., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, та ухвалити в цій частині позовних вимог нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ ’’Союз Авто’’, та стягнути з ТОВ ’’Союз Авто’’ на користь ОСОБА_1 567 839 грн., як різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) та 2 000 грн. - розмір франшизи, а всього: 569 839 грн. (а.с.2-5, том 2). 

В подальшому, 16.04.2024 року, ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського апеляційного суду із заявою про відмову від апеляційної скарги, в якій він відмовляється від апеляційної скарги на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12.02.2024 року у даній цивільній справі №742/3150/20, мотивуючи тим, що між позивачем та відповідачами досягнуто згоди щодо мирного врегулювання даного спору (а.с.37,38, том 2). 

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 16.04.2024 року, заяву ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги, було задоволено. Судом прийнято відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12.02.2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Союз Авто’’, Акціонерного товариства ’’Страхова компанія ’’Інго’’ про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим, апеляційне провадження - закрито (а.с.40, том 2). 

13.11.2024 року до суду першої інстанції надійшла заява від ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі №742/3150/20, в якій ОСОБА_6 просив суд ухвалити додаткове рішення щодо стягнення на користь позивача з Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Союз Авто’’ грошових сумм, відповідно до статті 625 ЦК України. При цьому, позивач вказував, що з часу заподіяння йому шкоди - 23.11.2019 року по 07.11.2023 року минуло майже три роки, і тому на суму заподіяної шкоди нараховується індекс інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договром або законом (а.с.47, том 2). 

За наслідками розгляду даної заяви позивача, 16.12.2024 року судом першої інстанції було ухвалено оскаржуване додаткове рішення у даній справі, яким судом задоволено заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 742/3150/20, та стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Союз Авто’’ на користь ОСОБА_1 144 397 грн., в рахунок в ідшкодування матеріальної шкоди. Судом стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Союз Авто’’ на користь держави 1 443 грн. 97 коп. судового збору. 
Як вбачається із оскаржуваного додаткового рішення суду першої інстанції від 16.12.2024 року у даній справі, за наслідками розгляду заяви позивача від 16.12.2024 року про стягнення на його користь грошових сум із застосуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми, внаслідок заподіяної матеріальної шкоди, пов`язаної із пошкодженням автомобіля ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з тих обставин, що рішенням Ічнянського районного суду від 12.02.2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю. Судом стягнуто з ТОВ ’’Союз Авто’’ на користь ОСОБА_1 346 255 грн. 15 коп., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; з АТ ’’Страхова компанія ’’Інго’’ на користь ОСОБА_1 98 000 грн., в рахунок страхового відшкодування; стягнуто з ТОВ ’’Союз Авто’’ на користь держави 3 467 грн. 49 коп. судового збору; стягнуто з АТ ’’Страхова компанія ’’Інго’’ на користь держави 975 грн. 06 коп. судового збору. Судом першої інстанції зазначено, що звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 , враховуючи обставини, що з моменту завдання майнової шкоди збіг значний проміжок часу і відповідачі не вжили заходів щодо належного відшкодування завданої шкоди, просив суд стягнути завдану шкоду, з урахуванням положень статті 625 ЦК України, тобто, з урахуванням 3% річних та інфляційних збитків. Як вказано у додатковому рішенні суду першої інстанції від 16.12.2024 року: ’’… Як вбачається із матеріалів справи згідно проведеного розрахунку інфляційне збільшення становить 225 006, 40 грн. Загальна заборгованість становить 447 000 (сума боргу) + 225 006, 40 грн. (інфляційне збільшення) + 672 006, 40 грн. Три відсотки річних становить 447 000,00 грн. (сума боргу) х 3% =13410 грн. (сума боргу за 1 рік) х 3 (три) роки = 40 230,00 грн. Загальна сума шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 447 000,00 грн. + (індекс інфляції та 3% річних становить 225 006, 40 грн. + 40 230,00 грн.) = 712 236,00 грн. З вказаної суми шкоди відраховується утилізаційна вартість пошкодженого автомобіля ’’Nissan Qashqai” в розмірі 125 583, 85 грн. Отже всього до стягнення підлягає (712 236,00 - 125 583,85 ) = 586 652, 55 грн. + 2000 грн. розмір франшизи, а всього 588 652, 55 грн. За рішенням Ічнянського районного суду від 12.02.2024 року з відповідачів ТОВ ’’Союз Авто’’ та АТ ’’Страхова компанія ’’Інго’’ стягнуто 444 255, 15 грн. (346 255,15 + 98 000,00 грн.). Отже з ТОВ ’’Союз Авто’’ на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 144 397, 40 грн., а не 265 236, 40 (інфляційне збільшення 225 006, 40 грн. + 40 230,00 грн.), як про те зазначає представник позивача в своїй заяві. З відповідача ТОВ ’’Союз Авто’’ також підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 1 443, 97 грн. За таких обставин, суд вважає за необхідне вимогу представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №742/3150/20 від 12.02.2024 задовольнити.’’ 

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок оскаржуваного додаткового рішення суду першої інстанції від 16.12.2024 року про наявність підстав для стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Союз Авто’’ на користь ОСОБА_1 144 397 грн., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, а також для стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Союз Авто’’ на користь держави 1 443 грн. 97 коп. судового збору, не узгоджується із положеннями норм права, які регулюють спірні правовідносини та фактичними обставинами справи.

Відповідно до приписів ч.1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частинами першою, другою статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно зі статтею 3 Закону України ’’Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів’’(у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до статті 5 вказаного Закону, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону України ’’Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів “ ).

Відповідно до статті 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їх працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що відповідно до полісу №АО/1523353 від 30.07.2019 року, цивільно-правова відповідальність водія автобуса ’’АТАМАН А-09204’’, д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована в ПрАТ ’’АСК ”СК ІНГО Україна”, яке змінило назву на АТ ’’СК” ІНГО. У вказаному полісі страхова сума за заподіяну майнову шкоду складає 100 000 грн., сума франшизи становить - 2 000 грн. (а.с.7-8, том 1). 

Згідно із витягом з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань № 12019110130003280 від 24.11.2019 року, вбачається, що 23.11.2019 року о 13 год., водій ОСОБА_2 , керуючи автобусом ’’АТАМАН А-09204’’, д.н.з. НОМЕР_2 , переїжджаючи перехрестя 40+850 м, автодороги Київ-Прилуки, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надав перевагу в русі автомобілю марки ’’Nissan Qashqai”, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі із напрямком руху від м.Прилук у напрямку до м.Київ, що спричинило зіткнення транспортних засобів. У результаті ДТП, 5 осіб отримали різного ступеню тілесні ушкодження, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.9, том 1).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, з 23.02.2018 року ОСОБА_1 є власником автомобіля марки ’’Nissan Qashqai”, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.19, том 1).

Відповідно до висновку експерта №004/20, складеного 30.01.2020 року за результатами проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля ’’Nissan Qashqai”, д.н.з. НОМЕР_1 , виконаного експертом ОСОБА_5 на підставі заяви ОСОБА_3 від 17.01.2020 року, вартість відновлювального ремонту, у відповідності до технологічних вимог заводу-виробника, пошкодженого в ДТП від 23.11.2019 року автомобіля ’’Nissan Qashqai”, д.н.з. НОМЕР_1 , станом на день дослідження - 17.01.2020 року, становить 716 744 грн. 04 коп. Розмір (вартість) матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ’’Nissan Qashqai”, д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок ДТП, станом на момент ДТП - 23.11.2019 року, становить 447 000 грн. 84 коп. (а.с.10-27, том 1).

Відповідно до висновку експерта №010/20, складеного 11.02.2020 року за результатами проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля ’’Nissan Qashqai”, д.н.з. НОМЕР_1 , виконаного експертом ОСОБА_5 на підставі заяви ОСОБА_3 від 30.01.2020 року, утилізаційна вартість пошкодженого в ДТП від 23.11.2019 року автомобіля ’’Nissan Qashqai”, д.н.з. НОМЕР_1 , 2015 року випуску, шасі № НОМЕР_4 (відновлення якого визначено, як економічно недоцільне), станом на 17.01.2020 року, становить 125 583 грн. 85 коп. (а.с.200-202, том 1).

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.06.2023 року ОСОБА_2 було звільнено від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань № 12019110130003280 від 24.11.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_2 - закрито (а.с.133-134, том 1).

В доводах апеляційної скарги ТОВ ’’Союз Авто’’ зазначає, що ним не подалась апеляційна скарга на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12.02.2024 року у даній справі, оскільки ТОВ ’’Союз Авто’’ було переконано, що суд першої інстанції врахував письмові заперечення апеллянта стосовно вимог заявленого позову в частині того, що ТОВ ’’Союз Авто’’ не було і не є боржником, і не мало на момент розгляду справи жодних боргових зобов`язань перед позивачем. Доводи апеляційної скарги стверджують, що суд першої інстанції помилково посилається в описовій частині оскаржуваного додаткового рішення від 16.12.2024 року на статтю 625 ЦК України, якою встановлена відповідальність за порушення грошового зобов`язання, судом не наведено відповідного мотивування, коли саме і на підставі яких зобов`язань ТОВ ’’Союз Авто’’ набуло статусу боржника. Доводи апеляційної скарги вказують, що суд першої інстанції посилається у рішенні лише на те, що з часу ДТП, а саме, з 23.11.2019 року по 2023 рік минуло майже три роки, і саме тому судом нараховано індекс інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. При цьому, судом першої інстанції не зазначено, якими саме доказами у справі підтверджується обов`язок ТОВ ’’Союз Авто’’ негайно сплатити кошти позивачу за пошкоджений автомобіль (ще до виплати страхового відшкодування), після ДТП за участю двох транспортних засобів та двох водіїв і до закінчення розгляду кримінальної справи. Апелянт стверджує, що суд першої інстанції залишив поза увагою, що рішення суду, на невиконання яких послався позивач, ухвалені не за зобов`язальними правовідносинами сторін, і тому, стаття 625 ЦК України не може застосовуватися. Апелянт погоджується, що суд першої інстанції мав право розглянути заяву позивача, але при ухваленні судового рішення невірно застосував норми матеріального права, пославшись на статтю 625 ЦК України, безпідставно визнавши при цьому наявність боргових зобов`язань між ТОВ ’’Союз Авто’’ та ОСОБА_1 з 23.11.2019 року, що потягло за собою ухвалення судом помилкового додаткового рішення від 16.12.2024 року про безпідставне стягнення з ТОВ ’’Союз Авто’’?на користь позивача 144 397 грн.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне. 

Відповідно до приписів ч.1, ч.6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 

Як вбачається із матеріалів справи, у квітні 2024 року до Чернігівського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12.02.2024 року, в якій ОСОБА_1 просив скасувати рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12.02.2024 року, в частині стягнення з ТОВ ’’Союз Авто’’ на користь ОСОБА_1 346 255 грн. 15 коп., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, та ухвалити в цій частині позовних вимог нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ ’’Союз Авто’’, та стягнути з ТОВ ’’Союз Авто’’ на користь ОСОБА_1 567 839 грн., як різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) та 2 000 грн. - розмір франшизи, а всього: 569 839 грн. (а.с.2-5, том 2). 

В подальшому, 16.04.2024 року, ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського апеляційного суду із заявою про відмову від апеляційної скарги, в якій він відмовляється від апеляційної скарги на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12.02.2024 року у даній цивільній справі №742/3150/20, мотивуючи тим, що між позивачем та відповідачами досягнуто згоди щодо мирного врегулювання даного спору (а.с.37, 38, том 2). 

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 16.04.2024 року, заяву ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги, було задоволено. Судом прийнято відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12.02.2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Союз Авто’’, Акціонерного товариства ’’Страхова компанія ’’Інго’’ про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим, апеляційне провадження - закрито (а.с.40, том 2). 
Згідно матеріалів справи, рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12.02.2024 року відповідачем ТОВ ’’Союз Авто’’ виконано, а саме, ТОВ ’’Союз Авто’’ на рахунок ОСОБА_1 23.04.2024 року було перераховано 346 255 грн. 15 коп., відповідно до квитанції АТ ’’Таскомбанк’’№379 від 23.04.2024 року, а також на виконання рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12.02.2024 року, ТОВ ’’Союз Авто’’ перерахувало на користь держави 3 467 грн. 49 коп. судового збору, відповідно до квитанції АТ ’’Таскомбанк’’№384 від 29.04.2024 року.

Відповідно до приписів ч.2 статті 625 ЦК України, яка регламентує відповідальність за порушення грошового зобов`язання, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що на момент звернення позивача ОСОБА_1 до суду з даним позовом до ТОВ ’’Союз Авто’’, АТ ’’Страхова компанія ’’Інго’’ про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у ТОВ ’’Союз Авто’’ не виникло боргових зобов`язань перед ОСОБА_1 щодо відшкодування заподіяної шкоди, оскільки її розмір було визначено, як різницю між сплаченим страховим відшкодуванням та заподіяною шкодою, судом при ухваленні рішення.

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12.02.2024 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Союз Авто’’, Акціонерного товариства ’’Страхова компанія ’’Інго’’ про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, задоволено. Судом стягнуто з ТОВ ’’Союз Авто’’ на користь ОСОБА_1 346 255 грн. 15 коп., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; стягнуто з АТ ’’Страхова компанія ’’Інго’’ на користь ОСОБА_1 98 000 грн., в рахунок страхового відшкодування. Судом стягнуто з ТОВ ’’Союз Авто’’ на користь держави 3 467 грн. 49 коп. судового збору; стягнуто з АТ ’’Страхова компанія ’’Інго’’ на користь держави 975 грн. 06 коп. судового збору.

Приймаючи до уваги зазначене вище, необхідно дійти висновку, що саме з моменту набрання законної сили рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12.02.2024 року у цивільній справі №742/3150/20, яким було визначено розмір відшкодування матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню із ТОВ ’’Союз Авто’’ на користь ОСОБА_1 , та у разі несплати ТОВ ’’Союз Авто’’ на користь ОСОБА_1 346 255 грн. 15 коп., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, визначеної вказаним вище рішенням суду, у позивача виникло б право на стягнення з ТОВ ’’Союз Авто’’ трьох процентів річних та інфляційних втрат, відповідно до приписів ч.2 статті 625 ЦК України, яка регламентує відповідальність за порушення грошового зобов`язання. 

Як вбачається із матеріалів справи, рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12.02.2024 року ТОВ ’’Союз Авто’’ виконано, а саме, ТОВ ’’Союз Авто’’ на рахунок ОСОБА_1 23.04.2024 року було перераховано 346 255 грн. 15 коп., відповідно до квитанції АТ ’’Таскомбанк’’№ 379 від 23.04.2024 року, а також на виконання рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12.02.2024 року, ТОВ ’’Союз Авто’’ перерахувало на користь держави 3 467 грн. 49 коп. судового збору, відповідно до квитанції АТ ’’Таскомбанк’’№384 від 29.04.2024 року.

Приймаючи до уваги наведене вище, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Союз Авто’’ відносно того, що у суду першої інстанції при ухваленні додаткового рішення від 16.12.2024 року були відсутні правові підстави для стягнення на користь ОСОБА_1 із ТОВ ’’Союз Авто’’, відповідно до статті 625 ЦК України, 144 397 грн. 40 коп., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

За даних обставин, апеляційнйи суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Союз Авто’’- необхідно задовольнити, при цьому, додаткове рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 16.12.2024 року - скасувати. Апеляційний суд вважає за необхідне ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні заяви Канавця В.М. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Канавця В.М. до Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Союз Авто’’, Акціонерного товариства ’’Страхова компанія ’’Інго’’ про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, а саме, в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Союз Авто’’ про стягнення грошових сум у порядку статті 625 ЦК України (індекс інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми). 

Відповідно до приписів ч.1, ч.13 статті 141 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Союз Авто’’ 2 166 (дві тисячі сто шістдесят шість) грн., в рахунок відшкодування документально підтверджених понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями: 141, 270, 367, 368, 374; п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Союз Авто’’ - задовольнити.

Додаткове рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 16 грудня 2024 року - скасувати.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Союз Авто’’, Акціонерного товариства ’’Страхова компанія ’’Інго’’ про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, а саме, в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Союз Авто’’ про стягнення грошових сум у порядку статті 625 ЦК України (індекс інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми). 

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Союз Авто’’ 2 166 (дві тисячі сто шістдесят шість) грн., в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: