ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

головуючий суддя у першій інстанції: Дору Ю.Ю.

03 березня 2026 року	Львів	Справа № 260/7276/25 пров. № А/857/50752/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.
суддів: Шавеля Р.М., Хобор Р.Б.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року у справі № 260/7276/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Квітка Полонини" до Державної служби геології та надр України, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - Закарпатська обласна військова (державна) адміністрація про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ :
15.09.2025р. позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Квітка Полонини" ( далі по тексту ТзОВ "Санаторій "Квітка Полонини") звернувся з позовом до Державної служби геології та надр України, у якому просив суд: 
- визнати протиправною відмову Державної службу геології та надр України у внесенні змін до спеціального дозволу на користування надрами № 1970 від 19.08.1999р. (у редакції спеціального дозволу від 07.02.2025р.) оформлену листом від 18.06.2025р. №4622/07/2-25.
- зобов`язати Державну службу геології та надр України внести зміни до спеціального дозволу на користування надрами № 1970 від 19.08.1999р. (у редакції спеціального дозволу від 07.02.2025р.) шляхом виключення із спеціального дозволу особливої умови, що передбачає необхідність узгоджувати із Закарпатською облдержадміністрацією та Держгеонадра договори на відпуск запасів вод, що не використовуються ліцензіатом, іншим водокористувачам.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.11.2025р. позов задоволено.
Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Державна служба геології та надр України подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. 
Апелянт просить суд, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.11.2025р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.
ч.1 ст.308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п.3 ч. 1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Санаторій «Квітка Полонини» є власником спеціального дозволу (ліцензіатом) на користування надрами № 1970 від 19.08.1999р.
Згідно чинної редакції спеціального дозволу на користування надрами № 1970 від 19.08.1999р. (редакція від 07.02.2025р.), в переліку особливих умов спеціального дозволу відображено умову (п.2 особливих умов спецдозволу) наступного змісту: « 2. Запаси води, що не використовуються ліцензіатом повинні бути надані іншим водокористувачам на умовах договорів, укладених ними з ліцензіатом і узгоджених із Закарпатською облдержадміністрацією та Держгеонадра».
Водночас, ТОВ «Санаторій «Квітка Полонини» вважає, що передбачена спеціальним дозволом умова про погодження відповідних договорів, зокрема, із Закарпатською облдержадміністрацією та Держгеонадра є безпідставною.
05.03.2025р. ТОВ «Санаторій «Квітка Полонини» звернувся до Закарпатської обласної державної (військової) адміністрації із листом №9 з проханням надати згоду на виключення зі спеціального дозволу на користування надрами № 1970 від 19.08.1999р. (у редакції спеціального дозволу від 07.02.2025р.) особливої умови, що передбачає необхідність узгоджувати із Закарпатською облдержадміністрацією договори на відпуск запасів вод, що не використовуються ліцензіатом, іншим водокористувачам.
У відповідь на цей лист, Закарпатська обласна державна (військова) адміністрація листом №06-32/4545 від 10.04.2025р. повідомила, що «узгодження договорів на надання іншим водокористувачам запасів води, що не використовується ліцензіатом, до повноважень обласної військової адміністрації не входить.».
10.06.2025 р. ТОВ «Санаторій «Квітка Полонини» звернулося із заявою №20 до Державної служби геології та надр України про внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами від 19.08.1999 № 1970, зокрема, про виключення із спеціального дозволу особливої умови, що передбачає необхідність узгоджувати із Закарпатською облдержадміністрацією та Держгеонадрами договорів на відпуск запасів вод, що не використовуються ліцензіатом, іншим водокористувачам.
18.06.2025р. листом №4622/07/2-25 Державна служба геології та надр України відмовила у внесенні змін до особливих умов спеціального дозволу пославшись, зокрема, на те, що «... в наданому Товариством листі Закарпатської обласної державної адміністрації від 10.04.2025р. № 06-32/4545 відсутня інформація/згода на внесення змін до Дозволу ( в частині виключення особливої умови Дозволу).»
Крім того, у листі від 18.06.2025 р. №4622/07/2-25 зазначено, що: «В листі Закарпатської обласної ради від 18.05.1999р. № 03-18/145 зазначено про погодження надання санаторію «Квітка Полонини» Дозволу «при умові дотримання вимог обласних служб» та надано пропозиції про включення особливих умов користування надрами. Свалявська районна рада Закарпатської області листом від 03.02.1999р. № 32/01-7 попередньо погодила видачу санаторію «Квітка Полонини» ліцензії на експлуатацію «Голубинського» родовища мінеральних вод з умовою «при видачі ліцензії внести в особливі відмітки пункт: «надлишок мінеральної води, яка видобувається зверх розрахункових бальнеологічних та питних потреб відпускати вторинним споживачам за погодженням з районною радою». Інформуємо, що станом на 17.06.2025р., в Держгеонадра відсутня інформація та підтверджуючі документи стосовно втрати чинності рішень/зміни рішення, наданих листом Свалявської районної ради Закарпатської області від 03.02.1999р. № 32/01-7, в частині умови попереднього погодження видачі санаторію «Квітка Полонини» ліцензії на експлуатацію «Голубинського» родовища мінеральних вод «при видачі ліцензії внести в особливі відмітки пункт: «надлишок мінеральної води, яка видобувається зверх розрахункових бальнеологічних та питних потреб відпускати вторинним споживачам за погодженням з районною радою» (а.с.55). 
ч.2 ст.19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч.2 ст. 16 Кодексу України про надра, надання спеціального дозволу на користування надрами, продовження строку його дії, внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами та до угоди про умови користування надрами здійснюються відповідним дозвільним органом: центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, а щодо ділянок надр, що містять корисні копалини місцевого значення на території Автономної Республіки Крим, - Радою міністрів Автономної Республіки Крим.
ч.8 ст.16 Кодексу України про надра, встановлено, що подання заяви разом з необхідними документами для отримання, продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами, внесення змін до нього, а також внесення змін до угоди про умови користування надрами здійснюються заявником в електронній формі через електронний кабінет надрокористувача на Державному геологічному веб-порталі, формування та ведення якого забезпечує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.
В ст.16-3 Кодексу України про надра видно, що рішення про надання або відмову у наданні спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону (електронних торгів), про продовження строку дії, внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами приймається відповідним дозвільним органом протягом 25 робочих днів з дня отримання заяви разом з документами.
Із змісту ч.12 ст.16-3 Кодексу України про надра видно, що підставою для прийняття рішення про відмову в наданні спеціального дозволу на користування надрами, продовженні строку його дії, внесенні змін до спеціального дозволу на користування надрами є:
1) виявлення у поданих документах недостовірних відомостей, за умови що суб`єкту господарювання було надано можливість усунути недоліки заяви і додати необхідні документи та відомості;
2) наявність обмежень щодо можливості заявника набувати прав користування надрами, визначених частинами третьою - шостою статті 13 цього Кодексу;
3) відсутність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про кінцевого бенефіціарного власника або інформації про його відсутність та/або наявність невідповідності відомостей про кінцевого бенефіціарного власника, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інформації (даним), що дає змогу встановити кінцевого бенефіціарного власника, поданій заявником, а в разі зареєстрованого іноземного представництва - інформації про кінцевого бенефіціарного власника відповідно до Закону України "Про забезпечення прозорості у видобувних галузях";
4) наявність підстав, передбачених частинами шостою - восьмою статті 16-4 цього Кодексу, - у разі подання заяви про продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами.
Підставою для прийняття рішення про відмову у внесенні змін до спеціального дозволу на користування надрами, крім передбачених частиною одинадцятою цієї статті, також є підстави, визначені ч.14 ст.16-5 цього Кодексу. 
ст.16-5 Кодексу України про надра встановлено, що внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами здійснюється на підставі заяви надрокористувача та доданих документів у разі:
1) зміни відомостей, зазначених у спеціальному дозволі на користування надрами, у тому числі щодо продовження строку дії такого спеціального дозволу на користування надрами на строк його зупинення та (або) припинення дії, визнаного незаконним (безпідставним) відповідно до рішення суду, що набрало законної сили;
2) зменшення площі ділянки надр за ініціативою надрокористувача, а в разі зменшення площі ділянки надр, в межах якої наявні раніше розвідані запаси (ресурси), затверджені протоколами Державної комісії України по запасах корисних копалин, - після розподілу таких запасів (ресурсів) відповідної ділянки надр, що підтверджено відповідними протоколами Державної комісії України по запасах корисних копалин;
3) розширення меж не більш як на 50 відсотків початково наданої у користування площі (активного об`єму - для спеціальних дозволів на користування надрами, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин), за умови що просторові межі перспективних покладів (активний об`єм), виявлені у процесі геологічного вивчення (дорозвідки), виходять за межі ділянки надр, наданої у користування, та підтверджені відповідними протоколами Державної комісії України по запасах корисних копалин та на суміжній ділянці надр не зареєстровано проведення робіт і досліджень, пов`язаних з геологічним вивченням надр, а також таку суміжну ділянку надр не надано у користування та (або) не виставлено на аукціон (електронні торги);
4) зміни кількості водозабірних споруд та (або) обсягів відбору підземних вод, визначених у спеціальному дозволі на користування надрами, - після проведення державної експертизи відповідних геологічних матеріалів та оцінки запасів Державною комісією України по запасах корисних копалин;
5) виявлення під час користування надрами в межах площі ділянки надр, наданої у користування, нової кількості корисної копалини, яка зазначена у спеціальному дозволі на видобування корисних копалин, після проведення державної експертизи відповідних геологічних матеріалів та оцінки запасів такої копалини Державною комісією України по запасах корисних копалин, у тому числі збільшення запасів такої корисної копалини одночасно з розширенням меж ділянки надр на глибину, що підтверджено даними протоколу Державної комісії України по запасах корисних копалин;
6) виявлення під час користування надрами іншої корисної копалини, не зазначеної у спеціальному дозволі на користування надрами, якщо надрокористувач має намір видобувати таку корисну копалину, - після проведення державної експертизи відповідних геологічних матеріалів та оцінки запасів такої нововиявленої корисної копалини Державною комісією України по запасах корисних копалин;
7) зміни виду корисної копалини та (або) напряму використання корисної копалини, зазначених у спеціальному дозволі на користування надрами, у результаті проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів раніше розвіданих родовищ корисних копалин Державною комісією України по запасах корисних копалин - якщо такі зміни призвели до зміни виду товарної продукції гірничого підприємства - корисної копалини (мінеральної сировини), яка приймалася для розрахунку початкової ціни продажу такого дозволу при його наданні;
8) виявлення надрокористувачем після отримання спеціального дозволу на користування надрами описок, очевидних помилок у тексті отриманого надрокористувачем спеціального дозволу;
9) відчуження шляхом укладення договору купівлі-продажу права на користування надрами або внесення його як вкладу до статутного капіталу створеного за його участю суб`єкта господарювання. При цьому відповідні зміни вносяться виключно в частині власника спеціального дозволу на користування надрами;
10) отримання юридичною особою в оренду чи концесію об`єктів права державної чи комунальної власності, а також отримання в концесію майна господарських товариств, 100 відсотків акцій (часток) яких належать державі, Автономній Республіці Крим, територіальній громаді або іншому господарському товариству, 100 відсотків акцій (часток) якого належать державі, внаслідок чого орендар (концесіонер) стає надрокористувачем (правонаступником щодо прав на користування надрами) відповідно до діючого спеціального дозволу на користування надрами, без проведення аукціону (електронних торгів), та (або) у разі припинення чи розірвання договору оренди чи концесії;
11) розподілу на підставі діючого спеціального дозволу на користування надрами запасів (ресурсів) раніше розвіданих родовищ корисних копалин між ділянками надр після затвердження розподілу (оцінки) таких запасів (ресурсів) Державною комісією України по запасах корисних копалин - за заявою надрокористувача, який має діючий спеціальний дозвіл на геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промислову розробку родовищ) або спеціальний дозвіл на видобування корисних копалин. При цьому здійснюється внесення змін до раніше наданого спеціального дозволу на користування надрами, запаси (ресурси) якого підлягають розподілу, та оформлюється окремий спеціальний дозвіл на користування надрами на виділену в результаті розподілу запасів (ресурсів) раніше розвіданих родовищ корисних копалин ділянку. Строк дії таких спеціальних дозволів на користування надрами встановлюється відповідно до строку раніше наданого спеціального дозволу на користування надрами, на основі якого було здійснено розподіл запасів раніше розвіданих родовищ корисних копалин;
12) отримання юридичною особою в оренду чи концесію цілісного майнового комплексу державного вугледобувного підприємства;
13) повернення орендарем чи концесіонером цілісного майнового комплексу державного вугледобувного підприємства після оренди чи концесії;
14) правонаступництва юридичної особи (надрокористувача) у результаті перетворення юридичної особи - власника спеціального дозволу на користування надрами - за заявою надрокористувача, що має бути подана протягом трьох місяців з дати внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;
15) приватизації державного підприємства відповідно до Закону України "Про особливості приватизації вугледобувних підприємств" або Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна".
При цьому при внесенні змін до спеціального дозволу на користування надрами реквізити раніше наданого спеціального дозволу на користування надрами не змінюються, а відповідні зміни вносяться виключно в частині змін, передбачених пунктом, на підставі якого вносяться такі зміни.
Для внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами надрокористувач подає заяву, до якої додаються:
- інформація (у формі довідки, що складається надрокористувачем та засвідчується його підписом) про виконання особливих умов спеціального дозволу на користування надрами, до якого планується внести зміни, та програми робіт, виконання якої передбачено угодою про умови користування надрами;
- пояснювальна записка, що складається надрокористувачем та засвідчується його підписом, яка містить характеристику об`єкта (місцезнаходження, площа), обґрунтування необхідності внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами відповідно до підстави внесення змін.
У разі якщо заявник є юридичною особою, він також подає разом із заявою актуальну на дату подання заяви інформацію (дані), що дає змогу встановити кінцевого бенефіціарного власника, - прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження, держава громадянства (підданства), а якщо кінцевий бенефіціарний власник є іноземцем і громадянином (підданим) декількох держав - усі держави його громадянства (підданства), серія (за наявності) та номер документа (документів), що посвідчує особу та підтверджує громадянство (підданство), зокрема, але не виключно, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), характер та міра (рівень, ступінь, частка) бенефіціарного володіння (вигоди, інтересу, впливу) або обґрунтована причина його (їх) відсутності, а також актуальну інформацію (дані) щодо структури власності юридичної особи.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта, що Державна служба геології та надр України розглянула заяву Товариства від 10.06.2025р. № 20 (вх. Держгеонадра від 10.06.2025р. № 541-ЗН/1-25) з доданими до неї документами, що надійшла в електронній формі через електронний кабінет надрокористувача, щодо внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами від 19.08.1999р. № 1970 з метою видобуванням корисних копалин підземних вод мінеральні ділянки «Квітка полонини» Голубинського родовища (свердловина № 4-Е), що знаходиться у Закарпатській області, відповідно до пункту 1 частини першої статті 165 Кодексу. (а.с.36-45)
До Заяви додавались: відомості про кінцевого бенефіціарного власника; Інформація про виконання особливих умов спеціального дозволу на користування надрами, до якого планується внести зміни, та програми робіт, виконання якої передбачено угодою про умови користування надрами; Пояснювальна записка; Лист ТОВ «Санаторій «Квітка Полонини» до Закарпатської ОВА; Відповідь Закарпатської ОВА; Структура власності. (а.с.36-45)
Дозвіл на користування надрами надано в 1999 році Дочірньому підприємству санаторій «Квітка Полонини» (код ЄДРПОУ 02649791) на підставі погоджень Закарпатської обласної ради (лист від 18.05.1999 № 03-18/145), Свалявської районної ради Закарпатської області (лист від 03.02.1999 № 32/01-7), Мінекобезпеки (лист від 03.12.1996р. № 11-5/304), Держнаглядохоронпраці (лист від 17.12.1996р. № 07-11/3543), з включенням особливих (додаткових) умов ліцензій, серед них пункт 1 - «Виконання умов Закарпатської облдержадміністрації від 18.05.1999р. № 03-15/145, Мінекобезпеки від 03.12.1996р. № 11-5/304, Держнаглядохоронпраці від 17.12.1996р. № 07-11/3543.». (а.с.58-59)
Свалявська районна рада Закарпатської області листом від 03.02.1999р. № 32/01-7 попередньо погодила видачу санаторію «Квітка Полонини» ліцензії на експлуатацію «Голубинського» родовища мінеральних вод з умовою «при видачі ліцензії внести в особливі відмітки пункт: «надлишок мінеральної води, яка видобувається зверх розрахункових бальнеологічних та питних потреб відпускати вторинним споживачам за погодженням з районною радою». Інформуємо, що станом на 17.06.2025р., в Держгеонадра відсутні інформація та підтверджуючі документи стосовно втрати чинності рішень/зміни рішення, наданих листом Свалявської районної ради Закарпатської області від 03.02.1999р. № 32/01-7, в частині умови попереднього погодження видачі санаторію «Квітка Полонини» ліцензії на експлуатацію «Голубинського» родовища мінеральних вод «при видачі ліцензії внести в особливі відмітки пункт: «надлишок мінеральної води, яка видобувається зверх розрахункових бальнеологічних та питних потреб відпускати вторинним споживачам за погодженням з районною радою» (відповідні копії листів було надано Товариству листом Держгеонадра від 29.04.2025р. № 3249/07/2-25) (а.с.60).
Згідно листа Закарпатської ОВА зазначено, що узгодження договорів на надання іншим водокористувачам запасів води, що не використовується ліцензіатом, до повноважень обласної військової адміністрації не належить. (а.с.9)
Листом Держгеонадра від 29.04.2025р. № 3249/07/2-25 повідомлено Товариство та надано відповідні підтверджуючі документи стосовно питань внесення змін до особливих умов спеціального дозволу на користування надрами від 19.08.1999р. № 1970. На Робочій групі з питань надрокористування (протокол від 17.06.2025р. № 2025-26) рекомендовано Держгеонадра відмовити Товариству у внесенні змін до Дозволу. (а.с. 55)
Наказом Держгеонадр від 18.06.2025р. № 215 відмовлено у внесенні змін до Дозволу у зв`язку з виявленням у поданих документах недостовірних відомостей. (а.с.56-57)
Держгеонадра листом від 18.06.2025р. № 4622/07/2-25 повідомлено Товариство щодо відмови у внесення змін до Дозволу. Інформуємо, що станом на 23.09.2025р., інші заяви Товариства щодо внесення змін до Дозволу на опрацюванні в Держгеонадрах відсутні (а.с.16-17).
Як видно із листа Держгеонадр від 18.06.2025р. Дозвіл позивачу надано в 1999 році як Дочірньому підприємству санаторій «Квітка Полонини» на підставі погоджень Закарпатської обласної ради (лист від 18.05.1999р. № 03-18/145), Свалявської районної ради Закарпатської області (лист від 03.02.1999р. № 32/01-7), Мінекобезпеки (лист від 03.12.1996р. № 11-5/304), Держнаглядохоронпраці (лист від 17.12.1996р. № 07-11/3543), з включенням особливих (додаткових) умов ліцензій, серед них п.1 - «Виконання умов Закарпатської облдержадміністрації від 18.05.1999р. № 03-15/145, Мінекобезпеки від 3.12.1996р. № 11-5/304, Держнаглядохоронпраці від 17.12.1996р. № 07-11/3543.», в листі Закарпатської обласної ради від 18.05.1999р. № 03-18/145 зазначено про погодження надання санаторію «Квітка Полонини» Дозволу «при умові дотримання вимог обласних служб» та надано пропозиції про включення особливих умов користування надрами - цей лист є чинним, в наданому Товариством листі Закарпатської обласної державної адміністрації від 10.04.2025р. № 06-32/4545 відсутня інформація/згода на внесення змін до Дозволу ( в частині виключення особливої умови Дозволу); в наданому Товариством листі Закарпатської обласної державної адміністрації від 10.04.2025р. № 06-32/4545 відсутня інформація/згода на внесення змін до Дозволу ( в частині виключення особливої умови Дозволу). - Державною службою геології та надр України наказом від 18.06.2025р. № 215 відмовлено у внесенні змін до спеціального дозволу. (а.с.16-17).
Разом з тим, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності відмови Державної служби геології та надр України у внесенні змін до спеціального дозволу на користування надрами №1970 від 19.08.1999р. (у редакції спеціального дозволу від 07.02.2025р. ) оформлену листом від 18.06.2025р. №4622/07/2-25, виходячи із наступного. 
п.3 ч.1 ст.16 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», визначено, що місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за, зокрема, використанням та охороною лісів, надр, води, атмосферного повітря, рослинного і тваринного світу та інших природних ресурсів.
Положення про Державну службу геології та надр України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 р. № 1174, не передбачає такого повноваження Держгеонадр як погодження договорів на відпуск (продаж) корисних копалин (в тому числі мінеральних вод).
Кодекс України про надра також не передбачає повноважень обласних державних адміністрацій та Держгеонадр в сфері погодження договорів на відпуск (продаж) корисних копалин.
Відповідно, на даний час Закарпатська обласна державна (військова) адміністрація, та Держгеонадр не мають такого повноваження як здійснення узгодження договорів на відпуск запасів вод, що не використовуються ліцензіатом, іншим водокористувачам.
Отже, закріплена у спеціальному дозволі умова щодо погодження Закарпатською обласною державною (військовою) адміністрацією та Держгеонадрами договорів на відпуск невикористаних ліцензіатом запасів вод іншим водокористувачам не має законної підстави, виходить за межі визначених Конституцією та законами України повноважень цих органів і тому є такою, що не підлягає застосуванню.
Крім того, зазначене «узгодження договорів» із органами виконавчої влади не лише не передбачене чинним законодавством, але й суперечить загальним засадам цивільного права, зокрема принципу свободи договору (ст. 6 Цивільного кодексу України).
ст.6, ч.1 ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Встановлення подібної обов`язкової процедури без чіткої нормативної основи створює ризики надмірного втручання держави у господарську діяльність та може розцінюватися як непропорційне обмеження прав суб`єкта господарювання. Відсутність законодавчо визначеного механізму здійснення такого узгодження лише підтверджує його правову невизначеність і суперечливість.
Стосовно покликань апелянта у листі-відмові від 18.06.2025р. №4622/07/2-25 на лист Держгеонадр від 03.02.1999 р. №32/01-7 Свалявської районної рада Закарпатської області, яким районна рада попередньо погодила видачу санаторію «Квітка Полонини» ліцензії на експлуатацію «Голубинського» родовища мінеральних вод з умовою «при видачі ліцензії внести в особливі відмітки пункт; «надлишок мінеральної води, яка видобувається зверх розрахункових бальнеологічних та питних потреб відпускати вторинним споживачам за погодженням з районною радою», колегія суддів звертає увагу, що чинна редакція спеціального дозволу № 1970 від 19.08.1999р. не містить умови про погодження з районною радою порядку відпуску надлишку мінеральної води третім особам, а встановлення такої умови при видачі ліцензії не має законодавчого підґрунтя, зокрема, жодна норма Кодексу України про надра або іншого закону не наділяє районні ради повноваженнями погоджувати договори на відпуск мінеральної води.
Свалявська районна рада як юридична особа публічного права припинила своє існування у зв`язку з ліквідацією Свалявського району відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.07.2020р. № 807-ІХ.
Таким чином, на сьогодні не існує органу, який би мав здійснювати погодження, про що вказано у листі Держгеонадр від 03.02.1999р. №32/01-7.
В п.1 ч.1 ст.16-5 Кодексу України про надра, видно, що внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами здійснюється на підставі заяви надрокористувача та доданих документів у разі зміни відомостей, зазначених у спеціальному дозволі на користування надрами, у тому числі щодо продовження строку дії такого спеціального дозволу на користування надрами на строк його зупинення та (або) припинення дії, визнаного незаконним (безпідставним) відповідно до рішення суду, що набрало законної сили.
ч.15 ст.16-5 Кодексу України про надра, передбачено, що зміни до спеціального дозволу на користування надрами вносяться шляхом внесення дозвільним органом відповідної інформації до Державного реєстру спеціальних дозволів на користування надрами. У разі внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами дозвільний орган одночасно вносить відповідні зміни до угоди про умови користування надрами.
Враховуючи вищевказане, умова спеціального дозволу № 1970 від 19.08.1999р. (у редакції від 07.02.2025р.) щодо обов`язкового погодження договорів на відпуск невикористаних запасів вод із Закарпатською обласною державною (військовою) адміністрацією та з Держгеонадра є такою, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства, суперечить Конституції України та принципу свободи договору.
Встановлення органам державної влади та органам місцевого самоврядування повноважень, які прямо не передбачені законом, є недопустимим, а відмова Держгеонадр у внесенні змін до умов дозволу з посиланням на відсутність «згоди» адміністрації — протиправною та такою, що не відповідає вимогам ч.1 та ч.15 ст.16¬5 Кодексу України про надра.
За наведених обставин зазначена особлива умова спеціального дозволу є такою, що суперечить законодавству та не підлягає застосуванню, у зв`язку з чим підлягає виключенню Державною службою геології та надр України.
Як наслідок вірним є висновок суду першої інстанції про визнання протиправною відмови у внесенні змін до спеціального дозволу на користування надрами № 1970 від 19.08.1999р. (у редакції спеціального дозволу від 07.02.2025р.) оформленої листом від 18.06.2025р. №4622/07/2-25 та зобов`язання внести зміни до спеціального дозволу на користування надрами №1970 від 19.08.1999р. (у редакції спеціального дозволу від 07.02.2025р.) шляхом виключення із спеціального дозволу особливої умови, що передбачає необхідність узгоджувати із Закарпатською облдержадміністрацією та Держгеонадра договори на відпуск запасів вод, що не використовуються ліцензіатом, іншим водокористувачам.
ч.4 ст.245 КАС України встановлено, що у випадку, визначеному п.4 ч.2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.
Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
В п.п.1.6, 2.4 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23 червня 2010 року № 1380/5 передбачено, що дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Дискреційні повноваження можуть закріплюватися в нормативно-правових актах, проектах нормативно-правових актів такими способами:
1) за допомогою оціночних понять, наприклад: «за наявності поважних причин орган вправі надати ...», «у виключних випадках особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може дозволити.», «рішення може бути прийнято, якщо це не суперечить суспільним інтересам.» тощо;
2) шляхом перерахування видів рішень, що приймаються органом (особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), не вказуючи підстав для прийняття того чи іншого рішення або шляхом часткового визначення таких підстав;
3) шляхом надання права органу (особі, уповноваженій на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) при виявленні певних обставин (настанні конкретних юридичних фактів) приймати чи не приймати управлінське рішення залежно від власної оцінки цих фактів;
4) за допомогою нормативних приписів, що містять лише окремі елементи гіпотези чи диспозиції правової норми, що не дозволяють зробити однозначний висновок про умови застосування нормативного припису або правові наслідки застосування такого припису.
Стосовно дискреційних повноважень, суд, за наслідками аналізу вказаних положень, зазначає, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».
У такому випадку дійсно суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде правомірним, а тому це не порушує будь-чиїх прав.
Однак, у даній спірній ситуації щодо внесення змін до спеціального дозволу повноваження відповідача не є дискреційними, оскільки у разі настання визначених законодавством умов - наявності підстав для внесення змін до спеціального дозволу, відповідач зобов`язаний до вчинення конкретних дій - внести зміни до спеціального дозволу.
Отже, повноваження відповідача у спірних правовідносинах не є дискреційними, і відповідно зобов`язання суб`єкта владних повноважень у судовому порядку внести зміни до спеціального дозволу на користування надрами не буде втручанням у його дискреційні повноваження.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Державної служби геології та надр України діяв не у спосіб визначений законами та Конституцією України.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, п.29).
Також згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
В ст.242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України – залишити без задоволення, а Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року у справі № 260/7276/25- без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. В. Бруновська 	
судді	 	Р. Б. Хобор 	
 	 	Р. М. Шавель