Справа № 203/9561/25
Провадження № 3/0203/2706/2025
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2025 року у місті Дніпрі суддя Центрального районного суду міста Дніпра Ханієва Ф.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

23.12.2025 року до Центрального районного суду міста Дніпра з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, зокрема протокол про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №535941, від 09.12.2025 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого дизайнером в ТОВ «Соціальні ігри», посвідчення водія НОМЕР_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП).
У судове засідання 30.12.2025 року з`явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, – водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Він зазначив, що дійсно мала місце подія, яка описана в протоколі.
Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, доходить таких висновків.
Судом встановлено, що за відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №535941 від 09.12.2025 року, у місті Дніпрі по вулиці Лазаря Глоби (Андрія Фабра), 27, 09.12.2025 року о 14:40:00 годині на перехресті нерівнозначних доріг по проспекту Святослава Хороброго та вулиці Лазаря Глоби, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом Hyundai IX35, д.н.з. НОМЕР_2 , по другорядній дорозі не надав перевагу в русі транспортному засобу Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що рухався по головній дорозі. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушено п. 16.11 ПДР – порушення водієм, чий транспортний засіб рухається по другорядній дорозі на перехресті нерівнозначних доріг; потерпілий: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Тим самим водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху – на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
У ході судового розгляду справи про адміністративне правопорушення судом було встановлено, що дії водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правильно кваліфікуються за ст. 124 КУпАП.
Винуватість водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується наступними доказами, що наявні в матеріалах справи:
- протоколом про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №535941 від 09.12.2025 року, в якому зафіксовано подію, яка описана вище;
- письмовими поясненнями водіїв ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 09.12.2025 року;
- схемою місця ДТП від 09.12.2025 року.
Суд зазначає, що відповідно до п. 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі – ПДР, в редакції, чинній станом на момент вчинення адміністративного правопорушення), на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Також відповідно до пунктів 1.3., 1.4., 1.5., 1.9. ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху,  повідомити у повноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або у повноважений ним орган.
Особи, які порушують ці Правила, несуть від повідальність згідно із законодавством.
Аналіз встановлених в ході судового засідання обставин справи та положень п. 16.11 Правил дорожнього руху вказує, що порушення водієм ПДР призвело до ДТП та механічних пошкоджень автомобілів.
Відповідно до положень ст. 124 КУпАП (в редакції, чинній станом на момент чинення адміністративного правопорушення), порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна,  - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Об`єктом вказаного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності; об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад); суб`єкт адміністративного правопорушення – загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку); суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Суд зазначає, що відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КУпАП, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.
Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У рішенні Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ, Суд) від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України», Суд вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
Суд, керуючись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Так, зокрема, винуватість водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поза розумним сумнівом доводиться обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями водіїв, схемою місця ДТП в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.
Суд, аналізуючи докази по справі з точки зору їх належності, допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, вважає вину водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведеною повністю.
За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП, стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
З урахуванням обставин справи та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах санкції статті 124 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850,00 грн.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою та складає 605,60 грн.
Керуючись ст. ст. 33-36, 124, 221, 245, 276, 277, 283-287 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).
Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови – не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення. У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.
Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя   Ф.М. Ханієва