Віньковецький районний суд Хмельницької області

Справа № 670/877/25
Провадження № 2/670/97/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2026 року селище Віньківці
Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Мамаєва В.А.
за участю секретаря судового засідання Кушнір О.В.
представника позивача Полякова О.В.
представника відповідача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 14.09.2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 969874339 на суму 1000 грн. Кредитний договір укладено в електронній формі та підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором NTGV-4523. ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало ОСОБА_2 кредит в сумі 1000 грн шляхом перерахування через банк-провайдер. В подальшому відповідач збільшив суму кредиту до 17200 грн. 19.11.2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № МВ-ТП/9, за умовами якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» прийняло належне ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» право грошової вимоги до відповідача. 28.05.2025 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 28/0525-01, за умовами якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» прийняло належне ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» право грошової вимоги до відповідача. 16.07.2025 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» укладено договір факторингу № 16/07/25-Е, за умовами якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» прийняло належне ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 14.09.2024 року № 969874339. Відповідач не виконував належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість за договором у розмірі 51033 грн 25 коп., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту 17199 грн 50 коп.; заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 25234 грн 00 коп.; заборгованості за штрафними санкціями (пеня, штрафи) 8599 грн 75 коп. Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 969874339 від 14.09.2024 року в сумі 42433 грн 50 коп., судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн 00 коп.
Ухвалою від 09.01.2026 року у справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача Поляков О.В. у судове засідання не з`явився, але при зверненні до суду із позовною заявою заявив клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача Побережна І.В. у судове засідання не з`явилася, але надала заяву, у якій позовні вимоги визнала повністю і просить розстрочити виконання рішення суду у зв`язку з хворобою відповідача. Також просила розподіл судового збору провести відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, повернувши позивачу 50 відсотків судового збору із державного бюджету, та зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС». Розгляд справи просить проводити без участі відповідача і його представника.
Судом встановлено, що 14.09.2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_2 був укладений договір кредитної лінії № 969874339 (надалі Договір), який останнім підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором NTGV-4523, що був надісланий йому на номер телефону НОМЕР_1 та введений ним 14.09.2024 року о 19:24:52.
Відповідно до п. 2.1. Договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в сумі кредитного ліміту на суму 17200 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».
Згідно із п. 2.2. Договору сума кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. Договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника.
Відповідно до п. 2.3. Договору кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 7000 грн 00 коп. 14.09.2024 року (що є датою надання кредиту).
Відповідно до п. 2.4. Договору другий та решта Траншів за Договором надаються позичальнику протягом Дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим Договором.
Відповідно до п. 3.3. Договору для здійснення першої пролонгації Дисконтного періоду за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 5 днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 262 грн 50 коп. Про суму нарахованих процентів, що позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій позичальник інформується через Особистий кабінет.
Відповідно до п.п. 7.2. Договору в обов`язковому порядку сума Кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 (тридцяти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії Договору в порядку, передбаченому п. 11.1 Договору; дострокового припинення дії Договору, в порядку передбаченому п. 9.1.1.2. або п. 9.1.1.7. Договору.
Відповідно до п. 7.3. Договору кінцева дата повернення (виплати) Кредиту - 14.10.2029 року.
Згідно п. 8.3. Договору Базова процентна ставка складає 1,00 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 365,00 відсотків річних.
14.09.2024 року між ОСОБА_2 та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» було укладено Додаткову угоду до Договору № 969874339 від 14.09.2024 року, відповідно до якої відповідач отримав транш в сумі 3300 грн 00 коп.
18.09.2024 року між ОСОБА_2 та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» було укладено Додаткову угоду до Договору № 969874339 від 14.09.2024 року, відповідно до якої відповідач отримав транш в сумі 3100 грн 00 коп.
24.09.2024 року між ОСОБА_2 та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» було укладено Додаткову угоду до Договору № 969874339 від 14.09.2024 року, відповідно до якої відповідач отримав транш в сумі 1000 грн 00 коп.
26.09.2024 року між ОСОБА_2 та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» було укладено Додаткову угоду до Договору № 969874339 від 14.09.2024 року, відповідно до якої відповідач отримав транш в сумі 2100 грн 00 коп.
29.09.2024 року між ОСОБА_2 та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» було укладено Додаткову угоду до Договору № 969874339 від 14.09.2024 року, відповідно до якої відповідач отримав транш в сумі 700 грн 00 коп.
ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» свої зобов`язання перед відповідачем ОСОБА_2 виконало та надало останньому кредит, що підтверджується випискою про рух коштів по картці № НОМЕР_2 за період з 14.09.2024-04.10.2024.
Згідно листа АТ «Універсал Банк» від 28.01.2026 року № БТ/Е-2947 встановлено, що на ім`я ОСОБА_2 в банку емітовано картку № НОМЕР_2 , а номер телефону НОМЕР_3 є фінансовим номером. Вказане визнається сторонами по справі.
19.11.2024 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали договір факторингу № МВ-ТП/9, за умовами якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі за кредитним договором № 969874339 від 14.09.2024 року. Перехід права вимоги до фактора (п. 4.1. Договору № МВ-ТП/9) підтверджується Реєстром прав вимоги від 19.11.2024 року, де відповідач ОСОБА_2 рахується за № 48, загальна сума заборгованості за кредитом 35897 грн 25 коп.
28.05.2025 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» уклали договір факторингу № 28/0525-01, за умовами якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі за кредитним договором № 969874339 від 14.09.2024 року. Перехід права вимоги до фактора (п. 4.1. Договору № 28/0525-01) підтверджується Реєстром прав вимоги № 2 від 28.05.2025 року, де відповідач ОСОБА_2 рахується за № 710, загальна сума заборгованості за кредитом 51033 грн 25 коп.
16.07.2025 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» уклали договір факторингу № 16/07/25-Е, за умовами якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі за кредитним договором № 969874339 від 14.09.2024 року. Перехід права вимоги до фактора (п. 1.2. Договору № 16/07/25-Е) підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників № 2 за договору факторингу № 16/07/25-Е від 16.07.2025 року. Згідно Реєстру Боржників № 2 від 16.07.2025 року відповідач ОСОБА_2 рахується за № 1178, загальна сума заборгованості за кредитом 51033 грн 25 коп.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Законом України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» визначено правові та організаційні засади електронної ідентифікації та надання електронних довірчих послуг, права та обов`язки суб`єктів відносин у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного контролю за дотриманням вимог законодавства у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг.
Електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис.
Закон України «Про електронну комерцію» (надалі Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Ч. 3 ст. 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Частиною 12 ст. 11 Закону встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Дослідивши наявні у справі докази, суд доходить висновку що між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_2 було укладено в електронній формі договір кредитної лінії № 969874339 від 14.09.2024 року, на виконання умов якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перераховано відповідачу 17200 грн. Відповідач умов договору не виконав в зв`язку із цим виникла заборгованість. Позивач за договором факторингу набув право грошової вимоги до відповідача, а представником відповідача визнано позовні вимоги, яке прийняте судом.
Тому суд відповідно до принципу диспозитивності (ст. 13 ЦПК України) розглядає справу в межах заявлених позивачем позовних вимог і відповідно до вимог ст.ст. 512, 514, 516, 526, 629, 1048, 1054, 1055 ЦК України стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» підлягає заборгованість за договором кредитної лінії № 969874339 від 14.09.2024 року в розмірі 42433 грн 50 коп., з яких: заборгованості по тілу кредиту 17199 грн 50 коп.; заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 25234 грн 00 коп., а тому позов підлягає задоволенню.
При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 30440 від 22.12.2025 року.
Враховуючи, що до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов у повному обсязі, то суд приходить до висновку, що позивачу відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову у розмірі 1211 грн 20 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір (інші 50 %) у розмірі 1211 грн 20 коп.
Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Як вбачається з матеріалів справи, 20.08.2025 року між Адвокатським Бюро «Соломко та Партнери» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» був укладений договір про надання правничої допомоги № 20/08/25-01.
Відповідно до п. 3.3. Договору гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені Сторонами в Протоколі погодження вартості до Договору (Додаток № 1 до Договору).
Згідно Додаткової Угоди № 25771228716 від 11.09.2025 року до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 року Клієнт доручає Адвокатському Бюро надавати юридичну допомогу по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором ОСОБА_2 № 969874339 від 14.09.2024 року.
Згідно Акта прийому-передачі наданих послуг від 25.11.2025 року вартість наданої правничої допомоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» складає 7000 грн 00 коп., яка складається із: 5000 грн складання позовної заяви (2 години); 1000 грн вивчення матеріалів справи (2 години); 500 грн підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника (1 година); 500 грн підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника (1 година).
Вартість наданих послуг узгоджується із Протоколом погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 року.
Суд, погоджується із запереченнями представника відповідача, викладеними у заяві про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, в частині того, що вартість виконаних представником позивача робіт є завищеною, не відповідає критерію обґрунтованості та розумності, а отже є неспіврозмірними зі складністю справи.
Так, у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19 визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У постанові Верховного Суду від 18.03.2021 року у справі № 910/15621/19 та від 28.04.2021 року у справі № 910/12591/18 визначено наступне: Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними частинами третьою- п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами третьою-п`ятою, дев`ятою статті 141 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні здійснених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.
Порядок розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, врегульовано статтями 141, 142 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При цьому суд має оцінювати щодо відповідності зазначеним критеріям поведінку/ дії/бездіяльність обох сторін.
Оскільки справа є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у даних справах є майже типовими та фактично шаблонними, а тому розмір таких витрат у 7000 грн не відповідає принципу розумності та є неспівмірним до предмету та ціни позову. Крім того, суд враховує поведінку відповідача, який повністю визнає позовні вимоги, а тому суд вважає, що відповідно до ч. 2-3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
Крім того, представник відповідача надала до суду заяву про розстрочення виконання рішення суду, яка мотивована наступним. Відповідач не заперечує проти наявності заборгованості в сумі 42433 грн 50 коп. та визнає свій обов`язок її погашення у повному обсязі. Однак, наразі не має фінансової можливості одноразово сплатити зазначену суму без заподіяння істотної шкоди своєму матеріальному становищу. Відповідно до консультативного заключення Хмельницького обласного серцево-судинного центру від 01.11.2023 року ОСОБА_2 встановлено діагноз недостатність мітрального клапану. Вказаний стан здоров`я потребує регулярного контролю, медичного спостереження, та становить підвищений ризик ускладнень у майбутньому. Відповідно до консультативного висновку спеціаліста КНП «Хмельницький обласний серцево-судинний центр» Хмельницької обласної ради від 18.10.2023 року ОСОБА_2 встановлено діагноз пролапс мітрального клапана з недостатністю. На даний час відповідач не працює та не отримує доходів. Таким чином, вказані обставини свідчать про наявність об`єктивних та поважних причин, що істотно ускладнюють можливість виконання судового рішення одразу сплатою всієї суми, оскільки одноразове стягнення всієї суми заборгованості у розмірі 42433 грн 50 коп. створить для відповідача надмірний фінансовий тягар, що з огляду на його скрутний матеріальний стан, відсутність доходу та наявність серйозних проблем зі здоров`ям, може призвести до істотного погіршення умов його існування та унеможливити належне забезпечення базових життєвих потреб і лікування. Розстрочення виконання рішення суду не суперечитиме інтересам позивача, оскільки гарантує поступове, але реальне виконання зобов`язання. Таке рішення сприятиме дотриманню принципів справедливості, розумності та забезпечення балансу між правами сторін, а також захисту інтересів відповідача, який через обмеження у стані здоров`я не має можливості повноцінно працевлаштуватися. Представник відповідача просить надати ОСОБА_2 розстрочення виконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором № 969874339 від 14.09.2024 року в сумі 42433 грн 60 коп. на 12 місяців щомісячними рівними платежами у розмірі 3536 грн 13 коп. (перші 11 місяців) та 3536 грн 07 коп. за 12 місяць до 15 числа кожного місяця, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).
Згідно із ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
У свою чергу ч. 1 ст. 435 ЦПК України закріплене положення, відповідно до якого, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Згідно із абз. 1 ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочення виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.
Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
В п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003 року зазначено, що задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Рішенням Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України № 15729/07 від 05.07.2012 року суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції.
Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки (розстрочки) виконання судового акту повинна носити виключний характер.
Враховуючи, що ОСОБА_2 має важку хворобу серця та потребує лікування, а також його бажання виконати рішення, суд дійшов висновку про наявність обставин, що утруднюють виконання рішення суду та з метою захисту прав, інтересів особи суд вважає, що заява про розстрочення рішення суду підлягає до задоволення.
Розстрочення виконання рішення суду не суперечитиме інтересам позивача, оскільки гарантує поступове, але реальне виконання зобов`язання. Таке рішення сприятиме дотриманню принципів справедливості, розумності та забезпечення балансу між правами сторін.
За наведених обставин, суд дійшов до переконання про необхідність розстрочення виконання рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 30.03.2026 року по справі № 670/877/25 за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 42433 грн 50 коп. на 12 (дванадцять) місяців, а саме одинадцять місяців по 3536 грн 13 коп. щомісячно, а за дванадцятий місяць в сумі 3536 грн 07 коп.
На підставі ст. ст. 512, 514, 526, 629, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 133, 141, 142, 206, 258, 259, 260, 263-265, 274, 279, 352, 352-355, 435 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за договором кредитної лінії № 969874339 від 14.09.2024 року сумі 42433 (сорок дві тисячі чотириста тридцять три) грн 50 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» судовий збір у розмірі 1211 (одну тисячу триста тридцять одну) грн 20 коп.
Повернути товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» 50 % судового збору з державного бюджету, сплаченого ним при поданні позову, а саме кошти у розмірі 1211 (одну тисячу триста тридцять одну) грн 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.
Розстрочити виконання рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 30.03.2026 року по справі № 670/877/25 за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 42433 грн 50 коп. на 12 (дванадцять) місяців, а саме одинадцять місяців по 3536 грн 13 коп. щомісячно, а за дванадцятий місяць в сумі 3536 грн 07 коп.
Повне найменування сторін:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», ідентифікаційний код юридичної особи 42986956, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Юрія Поправки, 6, кабінет 13, Київська область, 02094.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складання безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Мамаєв