ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/2906/24  Номер провадження 33/814/348/26	Головуючий у 1-й інстанції Баранська Ж. О.  Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В., із секретарем Плаксюк І.Ю.,
за участі: 
захисника – адвоката Конрадій М.В.,
представника потерпілого – адвоката Карабаш Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24 вересня 2025 року,
в с т а н о в и в :
Цією постановою 	  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,  	

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605, 60 грн. в дохід держави. 
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Постановою судді ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 09.11.2024 року, о 03.30 год., керуючи автомобілем „Volkswagen Passat”, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.Київська, 70, в с.Чечелево Кременчуцького району Полтавської області, під час зустрічного роз`їзду із автомобілем „Volkswagen Transporter”, д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.13.3 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України.
Також, 09.1.2024 року, о 03.30 год., ОСОБА_1 по вул.Київська, 70, в с.Чечелево Кременчуцького району Полтавської області, керував автомобілем „Volkswagen Passat”, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального приладу. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 (а) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді, в частині визнання винуватості за ч.1 ст.130 КпАП України, скасувати, а провадження у справі у цій частині закрити за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення. 
Крім того, захисник Конрадій М.В. внесла доповнення до апеляційної скарги, в яких просить визначене судом стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами пом`якшити на підставі ст.69 КК України, призначивши адміністративне стягнення лише у вигляді штрафу. 
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час слухання в судове засідання не з`явились. Про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомили.
Вислухавши захисника Конрадій М.В., яка підтримала подану апеляційну скаргу, думку представника потерпілого, який вважав постанову судді законною та обгрунтованою, дослідивши матеріали справи, приходжу до такого висновку.
Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Висновок судді про закриття провадження у справі за ст.124 КпАП України щодо ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням на момент розгляду строків, передбачених ст.38 КпАП України, ґрунтується на об`єктивних даних, що маються у справі, були досліджені в судовому засіданні, є правильним та ніким з учасників не оспорюється.
Місцевим судом правильно встановлено подію вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.
Диспозиція ч.1 ст.130 КпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.2.9 (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального приладу.
Факт сп`яніння ОСОБА_1 встановлено Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та підтверджено роздруківкою газоаналізатора „Alcotest 6810”. Результат вимірювання вказав про наявність етилового спирту у видихуваному повітрі в кількості 1,22 %.
На дослідженому місцевим судом відеозаписі відображається момент, коли працівники поліції виявили транспортний засіб „Volkswagen Passat”, д.н.з. НОМЕР_1 . Під час спілкування у водія ОСОБА_1 було встановлено ознаки алкогольного сп`яніння. На вимогу поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 виявив бажання пройти даний огляд на місці. Результат проходження огляду виявився позитивний. 
Відповідно до рапорту інспектора-чергового ВП №2 (м.Кременчук) Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області Ушакова Д.Ю., 09.11.2024 року на адресу чергової частини ВП №2 (м.Кременчук) Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення про те, що 09.11.2024 року, о 03.44 год., сталося ДТП за участі транспортного засобу „Volkswagen Passat”, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, факт вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 у долучених до матеріалів справи поясненнях не заперечував. 
Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані. 
Тому доводи апелянта про допущення порушень в ході складання протоколу та під час розгляду справи у місцевому суді є необгрунтованими.
Твердження захисника про суворість накладеного адміністративного стягнення є безпідставними з огляду на таке.
Відповідно до ст.23 КпАП України адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно зі ст.33 КпАП України стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Положеннями ч.2 ст.30 цього ж Кодексу визначено, що позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.
Санкція ч.1 ст.130 КпАП України передбачає безальтернативне адміністративне стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Вказані вимоги Закону суддею першої інстанції дотримано в повному обсязі, стягнення накладено у відповідності з приписами ст.33 КпАП України,  у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують відповідальність.
Крім того, адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Так, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху – водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.
Таким чином, вважаю, що застосоване до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, в межах санкції ч.1 ст.130 КпАП України, є необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Всупереч доводам захисника, застосування додаткового стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік за ч.1 ст.130 КпАП України на водіїв є безальтернативним. Підстав для пом`якшення адміністративного стягнення та застосування аналогії норм ст.69 КК України чинним КпАП України не передбачено.
Враховуючи вищенаведене, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24 вересня 2025 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Суддя Л.В. Нізельковська