Справа №333/11281/25
Провадження №2/333/1407/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
07 квітня 2026 року       м. Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:
судді Круглікової А.В.,
за участю секретаря судового засідання Єрмоленко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
за позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 
до відповідача:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 
про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заяваОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ) доОСОБА_2 (далі -  ОСОБА_2 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є матір`ю ОСОБА_3 . Батьком сина є відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини та рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.05.2008 року, справа № 2-1017/08. За вказаним рішенням з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 526 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. ОСОБА_3 є повнолітньою дитиною, який продовжує навчання на першому курсі денній формі навчання, за спеціальністю «Будівництво та цивільна інженерія», факультет «Інженерний навчально-науковий інститут ЗНУ», що підтверджується договором про надання платної освітньої послуги Запорізького національного університету № 100/25-БД від 01.09.2025 р. Оплату за навчання сина здійснюю позивачка, вартість навчання за рік складає 25 420,00 грн. Відповідач добровільно кошти на навчання сина не надає. Відповідач є платоспроможною, працездатною та фізично здоровою особою, має всі можливості для забезпечення та належного утримання сина під час його навчання до виповнення йому 23 років. Просить суд стягнути з ОСОБА_2  на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина  ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на весь період навчання, починаючи з 27.11.2025 і до припинення навчання, але не довше, ніж до досягнення  ОСОБА_3 23 років.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2025 відкрито спрощене позовне провадження, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник не з`явилися,про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
06.04.2026 р. на адресу Комунарського районного суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі на підставі п.2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України до припинення перебування останнього у складі Збройних сил та інших формувань.
Розглянувши заявлене клопотання відповідача про зупинення провадження у зв`язку з перебуванням на військовій службі у складі Збройних Сил України, судом враховано наступні висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладені у постанові від 13.03.2025 року у справі №557/1226/23.
Так, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (пункт 1 статті 3 Конвенції ООН про права дитини).
Вирішуючи питання про зупинення на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України провадження у справі щодо аліментів на утримання дитини через перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, переведених на воєнний стан, суд має враховувати, зокрема: чи є належні докази того, що військова частина, в якій проходить службу відповідач, переведена на воєнний стан, і що він виконує бойові завдання, перебуваючи у зоні бойових дій, унаслідок чого не може брати участь у судових засіданнях ні особисто, ні у режимі відеоконференції, зокрема поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів; чи користувався відповідач правничою допомогою під час судового провадження; чи мав можливість самостійно або з допомогою представника висловитися щодо позовних вимог.
Не враховуючи ці обставини, обов`язкове зупинення провадження у справі щодо аліментів на утримання дитини, хоч і відповідатиме певним інтересам того відповідача, який перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, але може шкодити захищеним інтересам дитини у передбаченому законом утриманні з боку такого відповідача.
У справі, яка стосується аліментів на утримання дитини, суд і сторони справи повинні забезпечити реалізацію найкращих інтересів дитини. Незважаючи на те, що позивачем у такій справі є один із батьків, а відповідачем інший, інтереси дитини, яка не є стороною справи, мають домінувати над інтересами кожного з її батьків.
Суд звертає увагу, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у відділенні інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що підтверджується Витягом з наказу Начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 20.06.2022 № 244-ОС. 
Водночас, відповідач не зазначає причину неможливості брати участь у судових засіданнях ні особисто, в тому числі у режимі відеоконференції, зокрема, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, ані через свого представника. Жодних доказів щодо участі у виконанні бойових завдань і тривалості перебування в місці цих завдань не надано. Крім того, до матеріалів справи долучений договір про надання правової допомоги від 20.01.2026 р. та ордер про надання правової допомоги від 05.03.2026 р., якими ОСОБА_2 надає право адвокату Бікбаєвій О.М. представляти його інтереси, у тому числі з питань захисту його прав та інтересів в суді.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що розгляд справи є можливий, а зупинення провадження у справі може шкодити інтересам дитини - ОСОБА_3 , у передбаченому законом праві на утримання з боку відповідача, тому в задоволенні клопотання про зупинення розгляду справи необхідно відмовити.
07.04.2026 р. на адресу Комунарського районного суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 , в якій вона просила розгляд справи проводити без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, заперечувала проти зупинення розгляду справи, оскільки це суперечить інтересам дитини. 
Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Судом встановлено, що  ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 , виданого повторно 29.08.2008 Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції України, про що зроблено відповідний актовий запис №1186 (а.с.13) та рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.05.2008 р. по справі 2-1017/08, яким було визнано батьківство ОСОБА_2 та стягнено з останнього аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання малолітнього сина ОСОБА_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 526 грн. щомісяця до досягнення сином повноліття(а.с.20).
Згідно з договором надання платної освітньої послуги Запорізького національного університету №100/25-БД від 01.09.2025 р. ОСОБА_3 зарахований на 1 курс (Інжернерний навчально-науковий інститут ЗНУ, G19 Будівництво та цивільна інженерія, промислове і цивільне інженерія; міське будівництво та господарство»), денної форми навчання, кількість семестрів 8, навчальні роки 2025/2026-2028/2029, вартість навчання на рік 25 420 грн.
Відповідно до платіжної інструкції №0.0.4481718490.1 від 01.08.2025, ОСОБА_1 було сплачено 12 710 грн. за навчання ОСОБА_5 на рахунок Запорізького національного університету (а.с.17).
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків.
Згідно з ст. 27 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток.
Статетю 28 Конвенції про права дитини визначено, що дитина має право на освіту.
Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає.
Суд вважає, що ОСОБА_3 у зв`язку з навчанням, потребує матеріальної допомоги для організації нормальних умов свого життя та навчання (проїзд, харчування, одяг, придбання підручників тощо). 
При визначенні розміру аліментів, відповідно до вимог ст.ст. 182, 200 СК України, судом враховано матеріальне становище дитини та платника аліментів, потреба в матеріальній допомозі пов`язана з навчанням, інші обставини.
Законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітню дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач є працездатною особою, має змогу утримувати сина. Обставин, що свідчили б про неможливість відповідача сплачувати аліменти у період навчання дитини ОСОБА_3 матеріали справи не містять.
Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Враховуючи вищезазначені обставини, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, враховуючи інтереси повнолітньої дитини - ОСОБА_3 , який на теперішній час не працює, навчається на 1 курсі денної форми навчання, а також обов`язок обох батьків утримувати дитину та те, що відповідач працездатна особа, суд вважає, що позов про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжую навчання, підлягає задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 27.11.2025 до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більш ніж до досягнення ним 23-річного віку.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 273-274, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_5 ), який продовжує навчання,  у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 27.11.2025 і до закінчення навчання, а саме до 2029 року, але не довше, ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років. 
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) в дохід держави - 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору. 
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду 
м. Запоріжжя        А.В.Круглікова