Справа № 199/2359/26
(1-кп/199/592/26) 
ВИРОК 
іменем України

02.03.2026 м. Дніпро 
Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпра у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 12026052410000089 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2026, відносно:
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 році у селі Рубіжне Донецької області, громадянина України, РНОКПП – НОМЕР_1 , із неповною середньою освітою, одруженого, не маючого на утримані малолітніх та непрацездатних осіб, сигналіста 3 розряду околодку 11 дільниці ІІІ АТ «Українська залізниця» проживаючого у будинку АДРЕСА_1 та зареєстрованого у будинку АДРЕСА_2 , 
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, 
учасники судового провадження:
прокурор – ОСОБА_4 
обвинувачений – ОСОБА_3 
захисник – ОСОБА_5 
В С Т А Н О В И В:
1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Судом визнано доведеним, що  ОСОБА_3 , будучи обізнаним про те, що у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався.
1-й епізод:
Приблизно на початку грудня 2025 року, у денний час доби, ОСОБА_3 проходив по вул. Коцюбинського в м. Добропіллі Донецької області, де побачив домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить потерпілому ОСОБА_6 та в нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з господарських приміщень вказаного домоволодіння.
В цей же час, реалізуючи свій злочинний умисел, який раптово виник та був направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , діючи умисно, таємно, з корисливою метою та в умовах воєнного стану, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом подолання перешкоди, а саме перелізши через огороджувальний паркан, незаконно проник на територію вказаного домоволодіння.
Після цього, незаконно перебуваючи на території вказаного домоволодіння, ОСОБА_3 підійшов до приміщення сараю, де руками відчинив вхідні його двері, які не були зачинені на запірний пристрій і були підперті стільцем, чим незаконно проник до приміщення сараю. Після чого, перебуваючи в приміщенні вказаного сараю та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони залишаються таємними для оточуючих, ОСОБА_3 діючи умисно, таємно, з корисливою метою та в умовах воєнного стану, з приміщення вказаного сараю викрав шуруповерт акумуляторний марки «Einhell Bavaria» моделі «BAS 18-2/1HA» вартістю 756 гривень 50 копійок, зварювальний апарат марки «УРАЛ Электро» моделі «ЭИСА-200» вартістю 1920 гривень та набір інструментів торговельної марки «INTERTOOL» моделі «ET-6038SP» вартістю 1569 гривень 10 копійок, на загальну суму 4245 гривень 60 копійок, які належать потерпілому ОСОБА_6 , після чого місце вчинення злочину покинув, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду у розмірі 4245 гривень 60 копійок. 
Умисні дії ОСОБА_3 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
2-й епізод:
На початку грудня 2025 року, приблизно через тиждень після вчинення попередньої крадіжки, у денний час доби, ОСОБА_3 проходив по вул. Коцюбинського в м. Добропіллі Донецької області, де побачив домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить потерпілій ОСОБА_7 та в нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з вказаного домоволодіння в умовах воєнного стану.
В цей же час, реалізуючи свій злочинний умисел, який раптово виник та був направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливою метою та в умовах воєнного стану, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через незачинену хвіртку незаконно проник на територію вказаного домоволодіння, де через незачинені вхідні двері незаконно проник до приміщення будинку.
Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні вказаного будинку, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливою метою та в період воєнного стану, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, зі спальної кімнати вказаного будинку викрав телевізор торгової марки «Samsung» моделі «QE50LS03AAU» вартістю 12 543 гривні 33 копійки, який належить потерпілій ОСОБА_7 , після чого місце вчинення злочину покинув, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_7 завдано матеріальної шкоди у розмірі 12 543 гривні 33 копійки.
Умисні дії ОСОБА_3 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

2. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
23.02.2026 між прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 , з письмової згоди потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 - укладена угода про визнання винуватості, у відповідності до ст.ст. 472, 469, 470, 472 КПК України.
Згідно угоди, прокурор Покровської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачений за ч. 4 ст. 185 КК України – у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. 
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України визнає повністю, цілком розуміє права визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , відповідно до абзацу п`ятого частини четвертої статті 469 КПК України, надали письмову згоду прокурору на укладення угоди.
Вислухавши позицію учасників судового провадження, які наполягали на затвердженні судом угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, з урахуванням письмової згоди потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 - підлягає затвердженню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 469 КПК України, за ініціативою прокурора або обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості щодо кримінальних проступків, кримінальних правопорушень невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
При цьому відповідно до абз. 5 частини 4 статті 469 КПК України, Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні … щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Згідно ч.3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди. 
Суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно та в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення і вияв бажання укласти угоду про визнання винуватості. 
Тобто укладення угоди сторонами є добровільним, та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений, за участі захисника, та прокурор розуміють наслідки укладення та невиконання даної угоди, визначені ст. ст. 473, 476 КПК України, ст. 3891 КК України.
Зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та прокурором, визначена у межах санкції ч.4 ст. 185 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено. Підстав для відмови в затверджені угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.
2.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений. 
З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого  ОСОБА_3  і його умисні дії правильно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як такі що виразилися:
за 1-м епізодом: у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчиненому в умовах воєнного стану; 
за 2-м епізодом: у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, в умовах воєнного стану;

3.Мотиви призначення покарання.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому  ОСОБА_3 узгоджену сторонами міру покарання.
4.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно  ОСОБА_3 – не обирався.
За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 необхідно стягнути витрати пов`язані із проведенням судових експертиз.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 374, 376, 475, ч.15 ст.615 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 , що укладена 23.02.2026, в кримінальному провадженні №12026052410000089 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2026.
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 23.02.2026 покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. 
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. 
Стягнути з  ОСОБА_3 , на користь держави витрати пов`язані із проведенням експертиз – 10 696,80 гривень.
Речові докази:
- телевізор марки «SAMSUNG» моделі «QE50LS03AAU», який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 – залишити за належністю останній.
- набір інструментів марки «INTERTOOL» моделі «ET-6038SP» у пластиковому кейсі, шуруповерт марки «Einhell Bavaria» моделі «BAS 18-2/1HA» з комплектуючими у кейсі, зварювальний апарат марки «УРАЛ електро» моделі «ЕІСА-200», які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 – залишити за належністю останньому.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра, з урахуванням обмежень прав прокурора та обвинуваченого на оскарження вироку в апеляційному порядку згідно з положеннями ст. ст. 394,424 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського 
районного суду м. Дніпра        ОСОБА_8