ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2026 року	справа № 500/6330/25	
м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень на підставі абзацу 4 пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 153;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову винагороду у розмірі 1 млн. гривень на підставі абзацу 4 пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 153. 
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що звернувся із рапортом до командування військової частини НОМЕР_1 про виплату йому одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану" від 11.02.2025 року № 153. Відповідач відмовив у задоволенні рапорту, обґрунтовуючи відмову тим, що на дату набрання чинності Постановою № 153 (13.02.2025) позивач приймав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення бойових дій терміном 120 днів, тому підстави для нарахування та виплати нагороди, передбаченої Постановою № 153 відсутні. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, тому звернувся до суду із цим позовом.
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.11.2025 ухвалено передати адміністративну справу № 500/6330/25 на розгляд за підсудністю до Львівського окружного адміністративного суду.
Матеріали адміністративної справи надійшли до суду 04.12.2025 за вх. № 96549 та за результатом автоматизованого розподілу судової справи між суддями таку передано для розгляду судді Львівського окружного адміністративного суду Качур Роксолані Петрівні.
Ухвалою суду від 08.12.2025 позовну заяву прийнято до провадження.
На адресу суду від відповідача надійшов відзив, у якому проти позову заперечив. В обґрунтування вказав, що військова частина НОМЕР_1 жодним чином не порушувала прав та законних інтересів позивача, а діяла виключно в межах своїх повноважень та керуючись чинним законодавством, а саме Постановою КМ України № 942 від 30.07.2025 року якою здійснено доповнення пункту 4 Постанови КМ України № 153 від 11.02.2025, а саме: військовослужбовці, які були прийняті на військову службу за контрактом під час воєнного стану, з числа осіб, які проходили строкову військову службу та виплата винагороди здійснюється також військовослужбовцям , зазначеним в абзаці другому цього пункту, які відповідають вимогам щодо виплати винагороди, зазначеним в абзаці другому цього пункту. Відповідач зазначив, що позивач відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в зоні бойових дій перебував 120 днів , у зв`язку з чим відповідно до абзацу 2 п. 4 Постанови № 153 де основною вимогою є строк перебування в зоні бойових дій, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності Постанови № 153 , виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень. У зв`язку з тим, що позивач підписав контракт на проходження військової служби за контрактом під час воєнного стану, з числа осіб, які проходили строкову службу та участь в бойових діях приймав менше 6 місяців, отже у позивача, відсутні підстави у виплаті одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень на підставі абзацу 2 та абзацу 6 пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 153. Просив відмовити у задоволенні позову.
Суд всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.
Відповідно до Наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 11.04.2022 № 95 солдата ОСОБА_1 прийнято на військову службу за контрактом стрільцем 3-го відділення 1-го патрульного взводу патрульної роти 2-го стрілецького батальйону з укладенням контракту про проходження військової служби в Національній гвардії України з 11 квітня 2022 року по 11 квітня 2025 року.
Відповідно до витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 10.11.2024 № 338 стрілець 1-го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) НОМЕР_2 стрілецького батальйону страший солдат ОСОБА_1 вибув у службове відрядження: до ОТУ «м. Донецьк» ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » для виконання бойових завдань та для прийняття участі у бойових діях або забезпечення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та виконання завдань, визначених Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на територіях у Донецькій та Луганській областях» згідно з розпорядженням КНГУ від 30.06.2024 року № 27/2/1/2-5040т-Е з 10 листопада 2024 року.
Згідно з довідкою № 339 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) позивач 06 грудня 2024 року отримав бойове травмування: мінно-вибухова травма. Акубаротравма без перфорації барабанних перетинок. Цефалгічний синдром. Хронічний гастрит в стадії загострення. Вертеброгенна тораколюмбоішалгія. За обставин: 06.12.2024 року близько 11:00 при безпосередній участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_3 , поблизу АДРЕСА_1 , внаслідок штурмових дій противника, на СП «МАНЧЕСТЕР» перебував в засобах індивідуального захисту (шолом, бронежилет). У стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не перебував. 
Відповідно до довідки № 5947 від 13.10.2025 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту зезпски населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України позивач в період з 20.12.2023 по 20.03.2024, з 11.11.2024 по 08.12.2024, з 10.12.2024 по 23.12.2024, з 20.07.2025 по т.ч. брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Позивач подав Рапорт, в якому просив здійснити йому виплату одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану" від 11.02.2025 року № 153.
Відповідач відмовив у задоволенні рапорта. В обґрунтування відмови вказав, що відповідно до п. 4 Постанови № 153 особам рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, шо за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень. Вказав, що Постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.2025 № 942 внесено зміни до Постанови № 153, зокрема визначено додаткові категорії військовослужбовців, яким виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень. 
Таким чином даною постановою № 942 визначено, що виплата винагороди здійснюється також військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які відповідають вимогам щодо виплати винагороди, зазначеним в абзаці другому цього пункту, та які були прийняті на військову службу за контрактом під час воєнного етапу, з числа осіб, які проходили строкову військову службу та відповідно приймали безпосередню участь у бойових діях у районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора. на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становим, не менше шести місяців станом на 13.02.2025 року. 
У зв`язку з тим, що станом на дату набрання чинності Постанови №153 (13.02.2025) позивач приймав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення бойових дій терміном 120 днів, підстави для нарахування та виплати винагороди, передбаченої Постановою № 153 відсутні.
Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, тому звернувся до суду з цим позовом.
Суд при вирішенні спору по суті керується таким.
Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Приписами ст. 24 Конституції України гарантується рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.
Згідно з вказаною нормою суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Кабінет Міністрів України 11.02.2025 прийняв постанову № 153 “Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану” (далі - постанова КМУ № 153).
Пунктом 1 вказаної постанови вирішено погодитися з пропозицією Міністерства оборони та Міністерства внутрішніх справ стосовно реалізації протягом двох років з дня, що настає за днем набрання чинності цією постановою, експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану (далі - експериментальний проект).
Пунктом 2 постанови КМУ № 153 затверджено, зокрема, Порядок реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану (далі - Порядок № 153).
Пунктом 3 постанови КМУ № 153 установлено, що:
1) учасниками експериментального проекту є: громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії або Державної прикордонної служби на посади рядового складу; Збройні Сили; Національна гвардія; Державна прикордонна служба; Міністерство оборони; Міністерство внутрішніх справ; військові частини, визначені Генеральним штабом Збройних Сил, Головним управлінням Національної гвардії та Адміністрацією Державної прикордонної служби;
2) координатором експериментального проекту є Міністерство оборони;
3) фінансування експериментального проекту здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.
Пунктом 4 постанови КМУ № 153 (в редакції постанови КМУ № 387 від 01.04.2025, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що:
- особам рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. №64, затвердженим Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 2102-ІХ, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень;
- військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених);
- військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі;
- військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони два або більше разів за сукупністю притягувалися до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується.
Отже, на час виникнення спірних правовідносин, приписи постанови КМУ № 153 встановлюють 5 (п`ять) обов`язкових умов, в разі виконання яких військовослужбовцю може бути виплачена одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах в розмірі 1 млн гривень (диспозиція правової норми), а саме:
1. приналежність військовослужбовця на дату виплати до певної категорії: особи рядового, сержантського і старшинського складу рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення;
2. вік на дату прийняття або призову на військову службу до набрання чинності Постановою № 153 (11 лютого 2025 року): до 25 років;
3. факт прийняття або призову на військову службу під час воєнного стану, тобто після 24 лютого 2022 року, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні";
4. фактичне проходження служби на дату звернення за вказаною виплатою;
5. безпосередня участь у бойових діях в районах ведення воєнних бойових дій, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою № 153 (11 лютого 2025 року) (абз. 2 п. 4); або безпосередня участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою № 153 (11 лютого 2025 року) у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) (абз. 4 п. 4).
У подальшому Міністр оборони України видав Доручення № 999/уд від 20.02.2025 (далі - Доручення № 999/уд), відповідно до якого передбачено виплату одноразової грошової допомоги після укладення контракту на проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах рядового складу, затвердженого Постановою, у розмірі один мільйон гривень, яка виплачується трьома частинами (далі - Допомога); одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - Винагорода) у розмірі один мільйон гривень. Виплата здійснюється один раз за весь період проходження військової служби та не підлягає поділу на частини.
Дорученням № 999/уд визначено, що право на Винагороду мають виключно особи рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які до набрання чинності Постановою (до 13.02.2025) у віці до 25 років (яким не виповнилося 25 років) були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (далі військовослужбовці) строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на 13.02.2025.
Підтвердження участі військовослужбовців у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій здійснюється на підставі щонайменше одного документа з кожної з наступних груп: а) бойовий наказ (бойове розпорядження); б) журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення; в) рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових в районах ведення воєнних (бойових) дій.
Військовослужбовцям, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на 13.02.2025, Винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від одного мільйону гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених).
Військовослужбовцям, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на 13.02.2025 у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон), винагорода виплачується в повному обсязі.
На час розгляду справи до постанови КМУ № 153 від 11.02.2025 були внесені зміни постановою КМУ № 942 від 30.07.2025, відповідно до яких:
- абзац 2 п. 4 постанови КМУ № 153 установлює, що громадянам України з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 р. №64, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 р. № 2102-ІХ, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн гривень;
- абз. 4 п. 4 постанови КМУ № 153 передбачає, що військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі.
Суд встановив, що позивач ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) з 11.04.2022 прийнятий на військову службу за контрактом та проходить її по теперішній час.
Як встановлено судом, відповідно до довідки № 5947 від 13.10.2025 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України позивач в період з 20.12.2023 по 20.03.2024, з 11.11.2024 по 08.12.2024, з 10.12.2024 по 23.12.2024, з 20.07.2025 по т.ч. брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Як слідує з довідки № 339 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) позивач 06 грудня 2024 року отримав бойове травмування: мінно-вибухова травма. Акубаротравма без перфорації барабанних перетинок. Цефалгічний синдром. Хронічний гастрит в стадії загострення. Вертеброгенна тораколюмбоішалгія. За обставин: 06.12.2024 року близько 11:00 при безпосередній участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_3 , поблизу АДРЕСА_1 , внаслідок штурмових дій противника, на СП «МАНЧЕСТЕР». Перебував в засобах індивідуального захисту (шолом, бронежилет). У стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не перебував. 
Згідно з довідкою № 108/с-НГУ - Наслідки ВТ(06.10.2024) акубаротравми у вигляді хронічного двобічного тубоотиту - Травма , ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (довідка про обставини травми від 21.12.2024р № 393). Виразкова хвороба цибулини 12-ти палої кишки без порушення функції. Хронічний ерозивний гастродуоденіт без порушення функції. ГЕРХ з езофагітом без порушення функції. Дискінезія жовчевивідних шляхів без порушення функції - Захворювання , ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.
Отже, із зазначеного слідує, що позивача призвано на військову службу під час мобілізації до 25 років, за час проходження військової служби він брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком, що за сукупністю становить 120 днів, та 06.12.2024 отримав поранення під час виконання бойового завдання.
Отже, у позивача підтверджена безпосередня участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, під час якого він отримав поранення (військову травму).
Натомість відповідно до абзацу четвертого п. 4 постанови КМУ № 153, військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі.
Враховуючи зазначене застереження, оскільки позивач приєднався до військової служби після оголошення воєнного стану у віці до 25 років, проходив військову службу на посадах рядового складу, на дату набрання чинності постановою КМУ № 153 приймав безпосередню участю у бойових діях в районі ведення бойових дій та отримав поранення (військову травму), суд дійшов висновку, що він має право на отримання одноразової грошової винагороду в розмірі 1 млн. гривень.
З метою ефективного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо відмови виплатити позивачу грошову винагороду у розмірі 1 млн. гривень, передбачену п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» та зобов`язати відповідача виплатити позивачу грошову винагороду у розмірі 1 млн. гривень, передбачену п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.
Таким чином, виходячи із змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то в силу приписів статті 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 256, 293, 295 КАС України, суд-
ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо відмови виплатити ОСОБА_1 грошову винагороду у розмірі 1 млн. гривень, передбачену п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
3. Зобов`язати Військову частини НОМЕР_1 Національної гвардії України виплатити ОСОБА_1 грошову винагороду у розмірі 1 млн. гривень, передбачену п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
4. Судові витрати розподілу не підлягають.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ).
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.П. Качур