ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 квітня 2026 року справа №200/7285/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року у справі № 200/7285/25 (головуючий І інстанції Черникова А.О.) за позовом Варбана Олександра Валентиновича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Варбан Олександр Валентинович в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати неправомірними дії щодо незарахування до страхового стажу періоду роботи з 01 травня 2019 року по 31 березня 2023 року та з 01 травня 2023 року по 30 червня 2023 року та незастосування при переведенні позивача з пенсії по інвалідності ІІІ групи на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021-2023 роки; 
- зобов`язати зарахувати до страхового стажу період роботи з 01 травня 2019 року по 31 березня 2023 року та з 01 травня 2023 року по 30 червня 2023 року та здійснити перерахунок пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021-2023 роки, з 21 березня 2025 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року позов задоволено:
- визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01 травня 2019 року по 31 березня 2023 року та з 01 травня 2023 року по 30 червня 2023 року та незастосування при переведенні позивача з пенсії по інвалідності ІІІ групи на пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021-2023 роки;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 01 травня 2019 року по 31 березня 2023 року та з 01 травня 2023 року по 30 червня 2023 року та здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три роки, що передують призначенню пенсії (2021, 2022, 2023 роки), з 21 березня 2025 року.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову через з порушення норм матеріального права.
Апелянт зазначив, що суд не врахував, що перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. 
При аналізі матеріалів електронної пенсійної справи ОСОБА_1 та документів доданих до заяви про перехід на інший вид пенсії від 17.10.2024 № 12471 встановлено, що при призначені пенсії по інвалідності ОСОБА_1 страховий стаж було обчислено по 31.03.2017, при переведенні на пенсію за віком страховий стаж обчислено згідно документів наявних в пенсійній справі та з 01.01.2004 на підставі даних з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Індивідуальних відомостей про застраховану особу, стаж зараховано по сплаті страхових внесків по 31.07.2018. 
Після надходження даних про сплату внесків за 08.2018 ОСОБА_1 проведено перерахунок з додаванням стажу з моменту переведення (з 17.10.2024), страховий стаж обчислено по 31.08.2018. Підстави для зарахування до страхового стажу періодів роботи з 01.09.2018 по 31.03.2023 та з 01.05.2023 по 30.06.2023 відсутні, оскільки відсутня сплата страхових внесків за зазначені періоди. 
Враховуючи вищевикладене, оскільки після призначення пенсії по інвалідності ОСОБА_1 не набула 24 місяці страхового стажу, підстави для застосування середнього показника заробітної плати (доходу) в Україні за попередні три роки, тобто 2021-2023 - відсутні. 
Апелянт вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не приймало рішення відносно позивача, не порушувало його права, а тому є неналежним відповідачем по справі.
Згідно скріншоту електронної пенсійної справи в підсистемі ППВП, заява позивача від 17.10.2025 № 12471 розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України за кодом U20425. Відповідно до довідника кодів Головного Управління Пенсійного Фонду України код 20001 належить Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області. За результатом розгляду заяви було переведено ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058 з 17.10.2024.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».
За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).
Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).
За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Рішенням 5655 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (м.Костянтинівка) №056550002361 про перерахунок пенсії по інвалідності (період встановлення інвалідності (з 12.03.2020 по 31.03.2021) позивачу призначена пенсія з 12 березня 2020 року у розмірі 2 354,58 грн.
Рішенням 5655 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (м.Костянтинівка) №056550002361 від 28 жовтня 2024 року про перерахунок пенсії відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, позивачу з 17 жовтня 2024 року здійснений перерахунок та призначено пенсію за віком довічно у розмірі 4 817,60 грн.
Листом від 1 вересня 2025 року №0500-0202-8/86715 на адвокатський запит Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило наступне. 
17.10.2024 засобами вебпорталу електронних послуг Пенсійного фонду України ОСОБА_1 надала заяву № 12471 про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058.
На підставі зазначеної заяви ОСОБА_1 з 17.10.2024 переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058 за документами пенсійної справи. Оскільки після попереднього перерахунку пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” № 1058, який було проведено автоматизованим способом з 01.04.2023 та страховий стаж враховано по 30.04.2018, ОСОБА_1 не набула 24 місяці страхового стажу при розрахунку середньомісячної заробітної плата для обчислення пенсії у відповідності до ст. 40 Закону №1058 було застосовано показник середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески в цілому по Україні за 2014-2016 роки, з урахуванням індексацій, тобто який враховувався при обчисленні пенсії по інвалідності.
Апеляційний суд надає правову оцінку спірним правовідносинам та враховує наступне.
Спірні правовідносини врегульовано Законами України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-ХІІ) “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).
Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Частиною 1 статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
За ч. 1 ст. 10 цього ж Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
За ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
За частиною 3 статті 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Зміст наведених норм свідчить про те, що правила, які регулюють переведення з одного виду пенсії на інший поширюються виключно на ті три види пенсій, які призначаються за правилами Закону № 1058-IV, тобто пенсії за віком, пенсії по інвалідності та пенсії у зв`язку з втратою годувальника.
У тому ж випадку, коли особа одержує пенсію, призначену за нормами іншого Закону, то призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV, проведене після настання віку, що дає їй на це право, не може розглядатися як переведення з одного виду пенсії на інший, позаяк мова не йде про різні види виплат в одній солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Верховний Суд в постановах від 10.04.2019 року у справі № 211/1898/17, від 10.07.2018 року у справі №520/6808/17 зауважив, що частиною третьою статті 45 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, позивач з 12 березня 2020 року отримувала пенсію по інвалідності відповідно до статті 30 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV, яка передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV позивачка звернулась у жовтні 2024 року вперше.
За таких обставин фактично йдеться про призначення позивачу іншого виду пенсії, а саме пенсії за віком замість раніше призначеної пенсії по інвалідності.
Переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені законодавством (аналогічна правова позиція неодноразово викладена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 23.10.2018 (справа № 334/2653/17) та у постанові від 13.12.2018 (справа № 185/860/17).
Тобто, в даному випадку має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення з одного виду на інший, тому має застосовуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за віком, як того вимагає частина друга статті 40 Закону № 1058, а саме: за 2021, 2022 та 2023 роки.
Щодо незарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області до страхового стажу періоду роботи з 01 травня 2019 року по 31 березня 2023 року та з 01 травня 2023 року по 30 червня 2023 року у зв`язку із несплатою роботодавцем страхових внесків до Пенсійного фонду, суд враховує наступне.
Відповідно довідки ОК-5 Індивідуальними відомостями про застраховану особу в період з 01 травня 2019 року по 31 березня 2023 року та з 01 травня 2023 року по 30 червня 2023 року позивачу виплачувалась заробітна плата підприємством – Костянтинівським казенним Науково-виробничим підприємством “Кварсит” (код ЄДРПОУ 25604710), сплата страхових внесків за зазначені періоди відсутні. 
За ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
За ст. 20 Закону № 1058-ІV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1. 2. 4 статті 14 нього Закону, календарний місяць; для страхувальників, зазначених у пункті 5 етапі 14 цього Закону квартал.
З огляду на вказані норми діючого законодавства суд приходить до висновку, що наявність у підприємства, де працювала особа, заборгованості зі сплати страхових внесків не може бути підставою для відмови у зарахуванні періоду роботи, за який не сплачено (не обліковуються) страхові внески, до трудового стажу працівника, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює за страхована особа. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. А застрахована особа не несе відповідальності за несвоєчасність сплати страхувальником страхових внесків, нарахованих із заробітної плати цієї особи. Цю відповідальність відповідно до вищезазначених норм закону несе тільки страхувальник (підприємство).
Відмовляючи позивачу в зарахуванні певних періодів роботи та відповідної заробітної плати до страхового стажу при обчисленні пенсії, відповідач фактично покладає саме на застраховану особу відповідальність за неперерахування страхувальником відповідних страхових внесків, порушуючи тим самим вищенаведені положення чинного законодавства.
Судом врахована правова позиція Верховного Суду в постановах від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 01.11.2018 року у справі № 199/1852/15-а.
Таким чином, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу - позивача (форма Ок-5)) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії за спірний період не є підставою для незарахування до страхового стажу спірних періодів.
Щодо доводів апелянта про те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не є належним відповідачем у справі, апеляційний суд враховує наступне.
Позивачем оскаржені саме дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які оформлені листом № 0500-0202-8/86715 від 01.09.2025 року, на адвокатський запит, а не рішення №056550002361 від 28 жовтня 2024 року про перерахунок пенсії відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, яким позивачу з 17 жовтня 2024 року здійснений перерахунок та призначено пенсію довічно.
Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області є належним відповідачем у цій справі.
За Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.
Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Адміністративні суди, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим статтею 2 КАС України критеріям, не втручаються у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями
Апеляційний суд не застосовує висновки Верховного Суду, на які посилається апелянт, оскільки вони не є релевантними до цієї справи.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про:
- визнання неправомірними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01 травня 2019 року по 31 березня 2023 року та з 01 травня 2023 року по 30 червня 2023 року та незастосування при переведенні позивача з пенсії по інвалідності ІІІ групи на пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021-2023 роки;
- зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 01 травня 2019 року по 31 березня 2023 року та з 01 травня 2023 року по 30 червня 2023 року та здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три роки, що передують призначенню пенсії (2021, 2022, 2023 роки), з 21 березня 2025 року.
Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року у справі № 200/7285/25 за позовом Варбана Олександра Валентиновича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 22 квітня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв