С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
вул. Максима Кривоноса, 25, м. Київ, 03037; тел. (044) 298-59-37
вул. Грушецька, 1, м. Київ, 03113; тел.: (044) 298-59-52
e-mail: inbox@sl.ki.court.gov.ua, web: https://sl.ki.court.gov.ua
код ЄДРПОУ: 02896762
__________________________________________________________________________________________
Провадження 2-о/760/126/26
В справі 760/23239/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина
17 квітня 2026 року в місті Києві
Солом`янський районний суд м. Києва
у складі головуючого судді Коробенка С.В.
за участю секретаря Левіцької Н.О.
представника Заявниці - адвоката Стрільця Ю.П.

розглянув у судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області Поліховська Людмила Вікторівна, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

ІІ. Описова частина
22 серпня 2025 року Заявниця ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Стрільця Ю.П., звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з заявою, заінтересована особа: приватний нотаріус Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області Поліховська Л.В., про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_2 .
Заявниця, обґрунтовуючи свої вимоги, зазначала, що 25 лютого 2016 року її матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було складено заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось, вона заповіла своїм дітям - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В подальшому ОСОБА_3 , як зазначає Заявниця, відмовився від права на спадщину за даним заповітом.
Вказує, що згідно з довідкою про місце реєстрації померлого від 01.07.2025 № 342, складеною Старостою села Струга Новоушицької селищної ради, ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Проте з вересня 2023 року ОСОБА_2 фактично проживала спільно зі своєю дочкою ОСОБА_4 у АДРЕСА_2 , оскільки за станом здоров`я потребувала постійного догляду.
Заявниця стверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06.09.2024 № НОМЕР_1 , виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
03 липня 2025 року Заявниця, яка є спадкоємцем за заповітом, з метою одержання свідоцтва про право на спадщину звернулася із заявою до приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області Поліховської Л.В., однак постановою зазначеного нотаріуса від 03.07.2025 вих. 108/02-31, на підставі статті 49 Закону України «Про нотаріат», Заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з рекомендацією звернутися до суду про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем.

У судовому засіданні Заявниця та її представник підтримали заявлені вимоги у повному обсязі.
Заінтересована особа - приватний нотаріус Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області Поліховська Людмила Вікторівна - в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв та заперечень не подавала.
На виконання ухвали суду від приватного нотаріуса Поліховської Л.В. 03.04.2026 надійшла копія матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 .

ІІІ. Мотивувальна частина
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення Заявниці та її представника, допитавши свідків, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06.09.2024 № НОМЕР_1 , виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Встановлено, що 25 лютого 2016 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось, заповіла своїм дітям - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у рівних частках.
Встановлено, що Заявниця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою померлої ОСОБА_2 та спадкоємцем за заповітом.
З матеріалів спадкової справи, копія яких надійшла до суду 03.04.2026 від приватного нотаріуса Поліховської Л.В., встановлено, що інших спадкоємців, які звернулися із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , немає.
Встановлено, що ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проте з вересня 2023 року фактично проживала спільно зі своєю дочкою ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , де і померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зазначений факт підтверджується сукупністю письмових доказів, наявних у матеріалах справи.
Так, з листа ГУНП у м. Києві № 294967-2025 від 30.07.2025, наданого у відповідь на адвокатський запит, вбачається, що 05.09.2024 о 18:45 надійшло повідомлення на службову лінію «102» про смерть громадянки ОСОБА_2 саме за адресою: АДРЕСА_2 , тобто за адресою реєстрації та проживання Заявниці.
Згідно з довідкою від 07.07.2025 № 353, виданою Старостою села Струга Новоушицької селищної ради, ОСОБА_2 з вересня 2023 року за місцем своєї реєстрації у с. Струга фактично не проживала.
Випискою з медичної карти амбулаторного хворого районної поліклініки за місцем фактичного проживання ОСОБА_2 у Солом`янському районі м. Києва підтверджується, що остання перебувала на медичному обліку та отримувала медичну допомогу саме за місцем фактичного проживання разом із Заявницею.
Акт про встановлення факту проживання від 19.08.2025, складений за участю свідків-сусідів, також підтверджує, що з вересня 2023 року ОСОБА_2 спільно проживала з дочкою ОСОБА_4 у АДРЕСА_2 .
Крім того, Заявницею надано квитанції про сплату комунальних послуг за утримання будинку, що належав ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , у період 2024-2025 років, що додатково свідчить про те, що Заявниця опікувалася майном та справами своєї матері.
Допитані у судовому засіданні свідки також підтвердили факт спільного проживання ОСОБА_2 з Заявницею.
Свідок ОСОБА_3 , який є братом Заявниці та сином померлої, повідомив суду, що їх спільна мати ОСОБА_2 протягом останніх півтора року свого життя проживала у квартирі Заявниці за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки за станом здоров`я потребувала постійного догляду. Там же вона і померла. Свідок також зазначив, що йому відомо про складення заповіту на нього та на Заявницю, проте він не претендує на спадщину, заяви про прийняття спадщини після матері не подавав, на момент її смерті з нею не проживав.
Свідок ОСОБА_6 повідомив суду, що перебуває у товариських відносинах з чоловіком Заявниці, часто буває у них в гостях у квартирі, і йому достовірно відомо, що протягом приблизно півтора року перед смертю мати Заявниці ОСОБА_2 проживала в квартирі ОСОБА_1 , оскільки остання опікувалася матір`ю до дня її смерті.
Свідок ОСОБА_7 повідомила суду, що з Заявницею, яка є її сусідкою, вона перебуває у добрих відносинах, вони часто заходять одна до одної в гості, а тому їй добре відомо, що мати Заявниці ОСОБА_2 до дня своєї смерті у вересні 2024 року протягом тривалого часу, більше року, проживала в квартирі ОСОБА_1 , оскільки стан здоров`я вже не дозволяв їй проживати окремо і вона потребувала постійного догляду.
Суд оцінює показання свідків як послідовні, узгоджені між собою та з письмовими доказами, наявними у матеріалах справи. Свідки попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та відмову від давання показань, їхні свідчення є достовірними, оскільки ґрунтуються на особистих спостереженнях кожного зі свідків.
Згідно зі статтею 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Частиною 1 статті 1222 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до частини 1 статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до пункту 1 статті 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Згідно зі статтею 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Частиною 1 статті 1270 Цивільного кодексу України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до частини 1 статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 23 постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», факт проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини може підтверджуватися будь-якими допустимими доказами та не ставиться у залежність від реєстрації спадкоємця за відповідною адресою.
Суд звертає увагу на те, що Цивільний кодекс України не ставить у залежність факт прийняття спадщини спадкоємцем, що постійно проживає разом зі спадкодавцем, від реєстрації такого спадкоємця за відповідною адресою. Відтак, сам по собі факт реєстрації ОСОБА_2 за іншою адресою, ніж адреса її фактичного проживання, не спростовує обставин, встановлених судом.
Безспірно встановлено, що з вересня 2023 року і до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 постійно проживала разом із Заявницею ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , хоча і була зареєстрована за іншою адресою. Зазначений факт підтверджується сукупністю письмових доказів, наявних у матеріалах справи, зокрема: листом ГУНП у м. Києві, довідкою Старости села Струга про непроживання за місцем реєстрації, випискою з медичної карти амбулаторного хворого, актом про встановлення факту проживання, квитанціями про сплату комунальних послуг, а також показаннями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Відтак, ОСОБА_5 як спадкоємець за заповітом, яка на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України.
Встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 є необхідним для реалізації Заявницею свого спадкового права, зокрема для одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки позасудовим шляхом цей факт Заявниця підтвердити не змогла, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Поліховської Л.В. від 03.07.2025 про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
Частиною 2 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного процесуального кодексу України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.
З огляду на викладене заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

IV. Резолютивна частина
Керуючись ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1221, 1222, 1268, 1270, 1296, 1297 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315, 316 ЦПК України, суд вирішив:
1. Заяву задовольнити.
Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із спадкодавицею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , в період з вересня 2023 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 (день відкриття спадщини).
2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
3. Заявниця: ОСОБА_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ;
Заінтересована особа: приватний нотаріус Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області Поліховська Людмила Вікторівна, місцезнаходження: вул. Подільська, буд. 8, смт Нова Ушиця, Кам`янець-Подільський район, Хмельницька область, 32600.

Суддя: