Справа № 640/33536/21 
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вікторії ХОМ`ЯКОВОЇ, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до окружного адміністративного суду м. Києва суду з позовом до Управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат. 
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.01.2022 відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду з даним позовом. Позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішення Управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації від 20.09.2021 №01-08/5479 та Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат вц 22.09.2021 № 051/044/Г-2091-03 у відмові ОСОБА_1 здійснити перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік. як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни, відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції від 25.12.1998 року) у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплачених сум допомоги та зобов`язання Управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації та Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік, як особі з інвалідністю IІ групи внаслідок війни, відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції від 25.12.1998 року) у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплачених сум допомоги - повернуто позивачеві.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №640/33536/21 за позовом ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (код ЄДРПОУ 22886300) в частині позовних вимог:
- про визнання протиправними та скасування рішення Управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації від 20.09.2021 №01- 08/5479 та Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат вц 22.09.2021 № 051/044/Г-2091-03 у відмові ОСОБА_1 здійснити перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік, як особі з інвалідністю II групи внаслідок війни, відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції від 25.12.1998 року) у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплачених сум допомоги та 
- зобов`язання Управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації та Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік, як особі з інвалідністю II групи внаслідок війни, відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції від 25.12.1998 року) у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплачених сум допомоги. 
У подальшому адміністративну справу № 640/33536/21 на виконання положень пункту 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 № 2825-ІХ надіслано за належністю до Одеського окружного адміністративного суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2025 справу передано на розгляд судді Одеського окружного адміністративного суду Вікторії ХОМ`ЯКОВІЙ.
Ухвалою суду від 28.04.2025 року прийнято до провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне. На думку позивача, він має право на отримання одноразової грошової допомоги до 05 травня в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, оскільки він є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни та з 27 лютого 2020 року застосовуються положення статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», якими визначено, що щорічно до 05 травня, зокрема, інвалідам ІІ групи виплачується разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Разом з тим, за 2021 рік позивачу виплачена щорічна одноразова грошова допомога до 5 травня в заниженому розмірі 3906 грн.
Відповідач-1 (Управління соціального захисту населення) подав 19.04.2022 відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову та просить суд відмовити у його задоволенні з огляду на те, що відповідно до Положення про управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 30 листопада 2020 року №777 до компетенції управління не належить здійснення нарахувань та виплат щорічної грошової допомоги до 05 травня, дана функція делегована Київському міському центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат. 08.05.2025 подав аналогічний відзив.
Відповідач 2 письмового відзиву на позовну заяву до суду не надав.
Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову. Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Станом на час розгляду справи від відповідача не надходило жодних повідомлень щодо неможливості надання відзиву.
З огляду на зазначене суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.
ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією посвідчення від 11.11.2009 року серії НОМЕР_1 , виданого Дарницьким УПСЗН м. Києва.
У 2021 році позивачу виплачена щорічна одноразова грошова допомога до 5 травня у розмірі 3906 грн., що підтверджується довідкою Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат. 
Позивач звернувся до відповідач-1 із заявами від 14.09.2021 року та 16.09.2021 року щодо нарахування та виплати йому невиплаченої частини одноразової грошової допомоги до 05 травня, з урахуванням раніше виплачених сум.
За результатами розгляду заяв позивача відповідач-1 в листі від 20 вересня 2021 року №01-08/5479 повідомив, що виплата одноразової грошової допомоги до 05 травня була проведена в належному розмірі згідно зі статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Вирішуючи дану справу, суд приходить до наступних висновків.
Суд встановив, що вказана справа є типовою та відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду від 29 вересня 2020 року №440/2722/20 за результатами розгляду зразкової справи, що відповідно до частини третьої статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для врахування судом відповідних правових висновків Верховного Суду, викладених у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Відносини з приводу соціального захисту ветеранів війни як особливої окремої категорії громадян врегульовані Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Пільги особам з інвалідністю внаслідок війни встановлені статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25 грудня 1998 року статтю 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» було доповнено частиною четвертою такого змісту: «Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком».
Підпунктом «б» підпункту 2 пункту 20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 07-VI від 28 грудня 2007 року, який набрав чинності 01 січня 2008 року, частину четверту статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладено в новій редакції, відповідно до якої щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.
Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення підпункту «б» підпункту 2 пункту 20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року №107-VI.
Згідно із підпунктом 5 пункту 63 розділу І Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року №79-VIII розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26 відповідно до якого норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Таким чином, Кабінет Міністрів України мав встановлювати, зокрема, розмір разової грошової допомоги до 05 травня.
Кабінет Міністрів України 08 квітня 2021 року прийняв постанову №325 «Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі по тексту - Постанова №325), якою затвердив Порядок використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань (далі по тексту - Порядок №325).
Згідно із пунктами 4 та 5 Порядку №325 бюджетні кошти спрямовуються на виплату разової грошової допомоги до 5 травня, розділяються Міністерством соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (надалі також - регіональні органи соціального захисту населення), які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (надалі також - районні органи соціального захисту населення), центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, що відповідають вимогам пункту 47 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України (надалі також - центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат). Районні органи соціального захисту населення, центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат перераховують кошти через відділення зв`язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у таких розмірах, зокрема, особам з інвалідністю внаслідок війни II групи - 3 906,00 грн., тобто у розмірі меншому, ніж це передбачено частиною п`ятою статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Таким чином, на час виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли норми Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Порядку №325.
Конституційний Суд України рішенням від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 у справі №1-247/2018(3393/18) визнав таким, що не відповідає Конституції України, окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Таким чином, з 27 лютого 2020 року позивач має право на отримання грошової допомоги у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції від 25 грудня 1998 року №367-XІV.
Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2021 року - 1 769,00 гривень.
Отже, у зв`язку із прийняттям Конституційним Судом України рішення від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 розмір разової грошової допомоги до 5 травня інвалідам війни ІІ групи у 2021 році становить 14 152, 00 грн. (1769,00 грн. * 8).
При цьому, суд звертає увагу, що норми будь-яких підзаконних нормативно-правових актів, у тому числі і постанов Кабінету Міністрів України, не можуть змінювати приписів Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Вища юридична сила закону полягає у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України. У випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.
Як встановив суд, позивачу у 2021 році відповідачем 2 виплачена разова грошова допомога - 3 906,00 грн., що не відповідає вимогам статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та свідчить про порушення його прав на отримання такої допомоги в належному розмірі.
Отже, сума недоплаченої відповідачем позивачу частини грошової допомоги до 05 травня за 2021 рік становить 10 246,00 грн., а саме: 8 х 1769,00 грн. - 3906,00 грн. = 10 246,00 грн.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У своєму рішенні від 29 вересня 2020 року Верховний Суд дійшов висновку, що починаючи з 27 лютого 2020 року заявник набув право на соціальне забезпечення в порядку редакції Закону України Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25 грудня 1998 року №367-ХІV.
Судом встановлено, що виплату позивачу разової грошової допомоги до 05 травня за 2021 рік здійснив тільки відповідач 2, оскільки до компетенції управління не належить здійснення нарахувань та виплат щорічної грошової допомоги до 05 травня, тому позовні вимоги до відповідача 1 є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню.
На думку суду, відповідач 2 не довів правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
Щодо строку звернення до суду, суд звертає увагу, що вказане питання було вирішено в ухвалі Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.01.2022.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Судові витрати по справі відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись Конституцією України, ст.ст.2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 263 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат вц 22.09.2021 № 051/044/Г-2091-03 про відмову ОСОБА_1 здійснити перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік, як особі з інвалідністю II групи внаслідок війни, відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції від 25.12.1998 року) у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплачених сум допомоги.
Зобов`язати Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік, як особі з інвалідністю II групи внаслідок війни, відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції від 25.12.1998 року) у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплачених сум допомоги.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА