Справа № 509/253/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Кочко В.К.,
при секретарі Савченко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в с-щі Овідіополь цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган оіпки та піклування (Служба у справах дітей) Авангардівської селищної ради Одеської області про зміну прізвища малолітньої дитини, зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:
12.01.2026 р. позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що 11.06.2014 р. між нею, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу зроблено запис № 519. Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . 
27.04.2018 р. рішенням Приморського районного суду м. Одеси шлюб розірвано. Від шлюбу у колишнього подружжя є донька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу залишилася проживати разом із позивачем.
Судом встановлено, що з 2018 року по сьогоднішній день, тобто вже 8 років, батько дитини відповідач по справі, не в повному обсязі виконує свої батьківські обов`язки: сплачує лише аліменти, ОСОБА_4 з рідним батьком жодного разу не бачились, ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться життям дитини, не бере участі у вихованні дитини та розвитку, не підтримує з нею емоційного зв`язку, в додаткових витратах участі не приймає, не реалізовує визнаний судом порядок спілкування. 
29.09.2018 р. позивач уклала шлюб з ОСОБА_5 , та взяла прізвище чоловіка. З 2018 року позивачка, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають разом однією сім`єю. В 2019 році від спільного шлюбу між позивачем та ОСОБА_5 народилася дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З раннього віку, ОСОБА_5 виховує ОСОБА_4 , як свою рідну дитину. Вона знає, що її мати- ОСОБА_7 , батько- ОСОБА_8 , брат- ОСОБА_9 , іншого батька вона не знає, називає ОСОБА_5 татом, а себе ОСОБА_10 .
Згідно з консультативним висновком психолога від 13 червня 2025 року №05/25-к, дитина ідентифікує себе як члена сім`ї ОСОБА_11 , зміна прізвища відповідає її найкращим інтересам та сприятиме психологічній стабільності.
Сторони у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлялисьналежним чином.
02.02.2026 року на адресу суду надійшли заяви ОСОБА_1 про долучення письмової згоди дитини на зміну прізвища та врахування висновку психолога, з додатком письмової згоди дитини, та заява про розгляд справи без її участі,позовні вимоги підтримує у повному обсязі. 
02.02.2026 р. на адресу суду надійшла заява від Служба у справах дітей Авангардівської селищної ради Одеської області в особі представника Тариці Н.О. про розгляд справи за відсутності сторони та прийняти рішення на розсуд суду. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов не подав.
26.02.2026 року для участі в судовому засіданні сторони не прибули.
Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Сторони по справі скористалися наданим їм правом та, відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, подали клопотання про розгляд справи без їх участі.
Судовий розгляд справи здійснюється з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із матір`ю, перебуває на утриманні та вихованні.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідачз 2018 року не бере участі у житті дитини, не підтримує з нею зв`язку, не бере участі у її вихованні та розвитку, не реалізує визначений судом порядок спілкування. Доказів протилежного суду не надано.
Факт не відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення суду про порядок спілкування та побачення з дитиною свідчить про відсутність ініціативи відповідача у реалізації наданих йому батьківських прав.
Від відповідача будь-які пояснення, відзив на позов чи докази на спростування доводів позивача до суду не надходили, що відповідно до положень ст. 178 ЦПК України дає суду підстави вирішувати справу за наявними матеріалами.
Судом долучено письмову згоду дитини на зміну прізвища. Дитина досягла 10-річного віку, що свідчить про можливість усвідомлено висловлювати власну позицію.
Згідно з консультативним висновком психолога від 13 червня 2025 року № 05/25-к, складеним за результатами безпосереднього психологічного дослідження дитини, встановлено, що малолітня ОСОБА_12 ідентифікує себе як члена сім`ї « ОСОБА_11 », має сформовану емоційну прихильність до матері та членів її сім`ї, з якими пов`язує відчуття безпеки та стабільності.
Психолог дійшов висновку, що зміна прізвища з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_11 » відповідає найкращим інтересам дитини, сприятиме формуванню цілісної сімейної ідентичності, психологічній стабільності та гармонійному розвитку.
Суд оцінює зазначений висновок як належний та допустимий доказ, оскільки він ґрунтується на фаховому дослідженні психоемоційного стану дитини, містить мотивовані висновки та не спростований іншими доказами у справі.
Відповідно до ст.7,148 СК України при вирішенні спору щодо зміни прізвища дитини суд виходить із пріоритету найкращих інтересів дитини та врахування батьківських обов`язків. 
Дослідивши матеріали цивільної справи, надані докази та оцінивши їх у сукупності відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд приходить до наступних висновків.
Згідно зі ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від факту перебування у шлюбі між собою.
Відповідно до статті 145 СК України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Відповідно до ст. 148 Сімейного кодексу України, якщо батьки не дійшли згоди щодо зміни прізвища дитини, спір вирішується судом з урахуванням виконання батьківських обов`язків та інтересів дитини.
Тлумачення частини п`ятої статті 148 СК України, здійснене Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постанові від 15 серпня 2018 року у справі № 759/3363/16, дозволяє зробити висновок, що при вирішенні спору між батьками щодо зміни прізвища дитини приймаються до уваги різні обставини, які мають свідчити про те, що зміна прізвища дитини відповідає її інтересам. До них відноситься: виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини; інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища дитини її інтересам. Тобто інтереси дитини є пріоритетним і визначальним для вирішення спору щодо зміни прізвища дитини.
Постанова Верховного Суду від 30 березня 2020 року у справі № 759/5739/18 та постанова Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 599/596/17 містять висновки про те, що позивач має довести належними і допустимими доказами факт свідомого та умисного непіклування відповідача про фізичний, духовний розвиток дитини, а також те, що зміна прізвища дитини на прізвище матері буде відповідати найкращим інтересам дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 7 СК України, при вирішенні спорів щодо дітей першочергово враховуються найкращі інтереси дитини.
Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Преамбулою, ст.ст. 5, 9 Конвенції про права дитини встановлено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточені, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Держава поважає відповідальність, права і обов`язки батьків належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення прав дитини і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються, держава поважає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Частиною 1 статті 28 ЦК України визначено, що фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.
Таким чином, з урахуванням принципу забезпечення найкращих інтересів дитини, визначеного ст.7 СК України, суд дійшов висновку, що зміна прізвища малолітньої дитини відповідає її інтересам, сприятиме формуванню стабільної сімейної ідентичності та психологічному благополуччю.
Суд також враховує, що зміна прізвища не припиняє батьківських прав відповідача, не звільняє його від обов`язку щодо утримання дитини та не позбавляє права на спілкування з нею.
Оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки дитина проживає у сім`ї « ОСОБА_11 », у неї інше прізвище і доцільно, щоб мати та донька носили однакове прізвище, так як це буде відповідати інтересам дитини, яка буде ототожнювати себе з родиною, що не суперечить нормам законодавства. Всі права у батька залишаються, у свідоцтві про народження дитини він буде записаний батьком і його права не будуть порушені.
Керуючись ст.ст. 7, 148 СК України, 12, 13, 19, 76 - 81, 89, 95, 258, 259, 263 - 265,280, 354, 355, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Змінити прізвище малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_11 » без згоди батька ОСОБА_2 .
Зобов`язати відповідний відділ державної реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини та видати нове свідоцтво про народження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Кочко В.К.