ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 675/175/26
Провадження № 33/820/288/26

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 11 березня 2026 року, -
в с т а н о в и в :
Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 11 березня 2026 року 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстроване та фактичне місце проживання якого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.
За постановою суду, 09.02.2026 о 23 год. 48 хв. ОСОБА_1 в м. Ізяслав Шепетівського району, Хмельницької області по вулиці Миколи Микитюка, 106, керував транспортним засобом – автомобілем CHERY QQ, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння.
Огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за згоди останнього проводився поліцейським на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічних засобів відеозапису з використанням спеціальних технічних засобів - газоаналізатора Drager Аlcotest 6810, який виявив рівень (показник) алкоголю – проба позитивна – 0,90 проміле, що перевищує допустимий показник, з огляду на що порушено вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, та закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Вказує, що на відео відсутній момент зупинки транспортного засобу, відсутня відеофіксація керування транспортним засобом.
Зазначає, що працівниками поліції не повідомлено причину зупинки транспортного засобу, а сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні та правильно оціненими доказами. 
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №587410 від 09.02.2026, що у вказаний день о 00 год. 32 хв. в м. Ізяслав, по вул. Миколи Микитюка, 106, ОСОБА_1 керував транспортним засобом CHERY QQ, д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою технічного приладу Drager Alcotest 6810, результат тесту 0,90‰, чим порушив п.2.9.а ПДР України.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №587410, від 09.02.2026, згідно якого вбачається, що був зупинений автомобіль CHERY QQ, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , якому з огляду на ознаки алкогольного сп`яніння, було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та повідомлено про застосування технічних засобів відеозапису; 
- актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з якого вбачається, що із застосуванням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6810 встановлений результат огляду - 0, 90 ‰ алкоголю; 
- роздруківкою результатів огляду на паперовому носії, де з поміж іншого, зазначено дату останнього калібрування спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6810 – 11.12.2025;
- свідоцтвом про повірку законодавчого регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі, яким проводився огляд водія, воно є чинним до 25.09.2026, тобто станом і на час такого огляду;
- відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і йому було запропоновано пройти медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП «Ізяславська МБЛ». Натомість водій ОСОБА_1 , розуміючи відповідні наслідки, про що йому було наголошено і поліцейськими, не погодився пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я.
Апеляційний суд приходить до висновку, що докази, які містяться у матеріалах справи, є належними, допустимими та достовірними, не суперечать фактичним обставинам справи, узгоджуються між собою та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом не заслуговують на увагу, оскільки спростовується наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому чітко зафіксовано факт зупинки автомобіля із працюючим двигуном, за кермом якого знаходився ОСОБА_1 , який при цьому, не заперечував факт керування авто та відповідав на запитання поліцейського щодо напрямку руху авто, а також за власною згодою пройшов тест на перебування у стані алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alkotest-6810» на місці зупинки транспортного засобу.
Твердження апелянта про те, що сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.
Тож, апеляційний суд не вбачає у діях працівників поліції та суду першої інстанції ознак упередженості, необ`єктивності та формальності підходу до розгляду цієї справи. Доказів на підтвердження зворотного апелянтом не надано, тому апеляційний суд не погоджується з наведеними вище твердженнями апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, визначив вид стягнення і його розмір відповідно до вимог ст.33 КУпАП. 
Постанова суду є законною і підстав для її скасування не має.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
Постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 11 березня 2026 року щодо ОСОБА_1  залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького 
апеляційного суду Володимир БАРЧУК