ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року  
м. Черкаси  

Справа № 925/42/26

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" 
до Фізичної особи-підприємця Миронченка Максима Петровича 
про стягнення 147680,00 грн.

Представники учасників справи:
Позивач - Глуховецький О.С.; 
Відповідач - не з`явився.

Секретар судового засідання Сидоренко О.А.
Суддя Гладун А.І.

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії учасників справи та суду. 

1.1. 08.01.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Миронченка Максима Петровича.

1.2. Змістом позову є майнова вимога позивача стягнути з відповідача 147680,00 грн заборгованості за договором про надання кредиту від 16.10.2024 №512920-КС-001, зокрема 55000,00 грн заборгованості за тілом кредиту; 84700,00 грн заборгованості за відсотками; 7980,00 грн заборгованості за комісією. 

1.3. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що виконав своє зобов`язання за договором та надав відповідачу кредит. Відповідач неналежно виконав зобов`язання з повернення кредиту за кредитним договором.

1.4. У позовній заяві позивач просив витребувати у АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" докази, зокрема: чи випускалась банківська карта № НОМЕР_1 на ім`я Миронченка Максима Петровича; інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_1 за період з 16.10.2024 до 01.11.2024.

1.5. 12.01.2026 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Справу ухвалив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судовий розгляд призначив об 11:00 19.02.2026. 

1.6. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі суд надіслав позивачу та відповідачу, яку 13.01.2026 доставлено до їх електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі. (а. с. 77-78) 

1.7. 12.01.2026 суд ухвалив витребувати у АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" докази що підтверджують, зокрема: чи випускалась банківська карта № НОМЕР_1 на ім`я Миронченка Максима Петровича; інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_1 за період з 16.10.2024 до 01.11.2024.

1.8. 20.01.2026, 23.01.2026, 27.01.2026 АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" на виконання ухвали суду повідомив, що на ім`я Миронченка Максима Петровича випустив платіжну картку № НОМЕР_1 та подав запитувану інформацію стосовно рахунку Миронченка Максима Петровича, а саме виписки від 19.01.2026, від 20.01.2026, від 21.01.2026, від 23.01.2026 з картки № НОМЕР_1 за період з 16.10.2024 до 01.11.2024. (а.с. 84-90, 91-99, 102-108, 109-115 )

1.9. 18.02.2026 відповідач подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату (а.с. 118)

1.10. Судове засідання об 11:00 19.02.2026 не відбулося у зв`язку нестабільним з`єднанням з медіа-сервером підсистеми відеоконферецзв`язку.

1.11. 19.02.2026 суд ухвалив призначити судове засідання о 10:30 12.03.2026.

1.12. 20.02.2026 відповідач подав до суду заяву, у якій просив поновити строк для подання відзиву. На думку відповідача строк для подання відзиву пропущений з поважних причин через дію воєнного стану, повітряні тривоги та регулярні аварійні відключення електроенергії. Крім того, представник відповідача та відповідач проживають у різних областях України, що ускладнило можливість оперативного обміну документами та отримання кваліфікованої допомоги у визначений строк. Також через правову необізнаність відповідач не міг ефективно здійснити та захистити свої права та змушений звернутися за правовою допомогою, що вплинуло на пропущення строку подання до суду відзиву. (а.с. 128-129) 

1.13. 20.02.2026 відповідач подав до суду відзив на позов, у якому просив відмовити у позові повністю. (а.с. 136-142)

1.14. В обґрунтування заперечень проти позову відповідач вказав, що позивач не подав доказів вчинення відповідачем таких дій, як надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір відповідно до ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір. Також позивач не подав доказів проведення ідентифікації відповідача при вході в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.

Відповідач ствердив, що у справі відсутні докази на підтвердження реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання ним логіну та паролю у даній системі, подання заявки на отримання кредиту, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договору. Не є належним посилання на візуальну форму послідовності дій клієнта позивача на кредит №512920-КС-001 від 16.10.2024, у якій міститься інформація щодо процесу оформлення та розгляду такої заяви, оскільки це лише інформація подана позивачем, яка не містить доказів підписання відповідачем кредитного договору.

Відповідач вказав, що у справі відсутні докази перерахування та отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 55000,00 грн. Відповідач ствердив, що подана позивачем довідка ТОВ "ПРОФІТГІД" про здійснення переказу не є належними та допустимим доказом перерахунку кредитних коштів від кредитора до позичальника, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Відповідач зазначив, що за твердженням позивача 16.10.2024 уклав з відповідачем кредитний договір №512920-КС-001 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію". Проте позивач не подав доказу, який відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" підтверджує факт накладення відповідачем кваліфікованого електронного підпису на документ під назвою "Правила про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям ТОВ "Бізнес Позика", а також доказів ознайомлення з його умовами. 

Відповідач вказав, що позивач посилається на документ під назвою "Правила про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям ТОВ "Бізнес Позика" як на складову частину договору. Однак у наданому позивачем audit trail (візуальна форма послідовності дій клієнта) відсутні будь-які події, що підтверджують отримання відповідачем тексту правил, відкриття файлу чи сторінки з правилами, підтвердження ознайомлення, підтвердження акцептування правил та підписання цих правил КЕП або одноразовим ідентифікатором. Отже, це ставить під сумнів повне розуміння відповідачем усіх умов кредитного договору. На думку відповідача до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила частини 1 статті 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.

Відповідач вказав, що текст правил не розміщений у відкритому доступі на офіційному сайті позивача, що унеможливило ознайомлення з ними відповідача.

Відповідач ствердив, що стягнення комісії за надання кредитних коштів є безпідставною, а положення кредитного договору про сплату позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту є нікчемними.

Відповідач просив відмовити у задоволенні вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу, враховуючи типовий характер позовної заяви та явну неспівмірність суми 10500,00 грн із ціною позову та складністю справи.

1.15. 20.02.2026 відповідач подав до суду клопотання, у якому просив проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. (а.с. 149-150)

1.16. В обґрунтування клопотання відповідач вказав, що позовні вимоги включають 147680,00 грн заборгованості, з яких 55000,00 грн борг за тілом кредиту, а 92680,00 грн - це нараховані проценти та комісія. Сукупний розмір цих нарахувань становить понад 168% від суми основного боргу, що має критичне фінансове значення для відповідача як суб`єкта малого підприємства та потребує детального судового дослідження на предмет відповідності принципам справедливості, добросовісності й розумності. На думку відповідача, існує нагальна потреба у проведенні додаткових процесуальних дій, які складно реалізувати в межах спрощеного провадження. Враховуючи, що сукупний розмір нарахованих відсотків та комісії майже вдвічі перевищує суму основного боргу, у відповідача виник обґрунтований сумнів щодо правильності застосованої позивачем методики. Отже, з`ясування обставин справи вимагає здійснення детального арифметичного аналізу розрахунку заборгованості та співставлення розрахунку з фактичними датами та сумами оплат. 
Відповідач ствердив, що категорія та складність справи, а також обсяг і характер доказів також свідчать про недоцільність спрощеного провадження. Спір виник за кредитним договором, який містить складні умови нарахування щоденних відсотків та додаткових комісій, що потребує перевірки умов договору з чинним законодавством. 

Відповідач вказав, що планує оскаржувати окремі положення договору (або нарахувань) як такі, що не відповідають вимогам законодавства. Крім того, на думку відповідача, слід приділити необхідності дослідження значного обсягу та специфічного характеру доказів, оскільки обґрунтування позовних вимог ґрунтується на великій кількості первинних документів та електронних даних. 

Відповідач також зазначив, що кредитний договір та додатки до нього містять складні алгоритми нарахування відсотків та комісій, що змінюються залежно від періоду користування коштами. Для встановлення істини у справі суду необхідно детально дослідити банківські виписки за особовим рахунком за весь період дії договору для звірки фактичних дат надходження коштів та черговості їх зарахування. Також потребують вивчення електронні докази щодо підписання договору в системі електронного документообігу. Оскільки правочин укладався в електронній формі, суду необхідно перевірити дотримання процедури, визначеної Законами України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Зокрема, потребує перевірки факт використання саме того номера телефону, що належить відповідачу, та справжність електронного підпису (одноразового ідентифікатора). 

Відповідач вважав, що лише загальне позовне провадження з проведенням підготовчого засідання та викликом представників сторін зможе забезпечити дотримання принципу змагальності. Це дозволить відповідачу не лише надати письмові заперечення, а й висловити свою позицію безпосередньо перед судом, поставити питання позивачу щодо суперечливих моментів у розрахунках та забезпечити повне і всебічне з`ясування всіх фактичних обставин справи.

1.17. 23.02.2026 позивач подав суд відповідь на відзив на позов, у якій вважав, що відзив відповідача необхідно залишити без розгляду у зв`язку з пропуском строку на його подання та відсутністю поважних причин такого пропуску. Проте для уникнення можливого затягування розгляду справи відповідачем позивач надає заперечення (відповідь на відзив) щодо доводів зазначених відповідачем. Оригінал кредитного договору №512920-КС-001, який позивач додав до позовної заяви, містить відмітку про підписання відповідачем одноразовим ідентифікатором "Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-2691 і позивачем кваліфікованим електронним підписом. Отже, наданий позивачем оригінал договору дає можливість перевірити кваліфікований електронний підпис, цілісність файлу та відсутність будь-яких змін з моменту укладання. Також позивач подав до суду Візуальну форму послідовності дій клієнта за договором, у якій зазначені всі дії позивача та відповідача (з зазначенням часу), які були здійснені при укладені кредитного договору. Отже, у разі не спростування презумпції правомірності договору, всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. (а.с. 153-157)

Позивач ствердив, що без отримання смс - повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс - повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані відповідачу.
Довідка ТОВ "ПрофітГід" на думку позивача є доказом підтвердження перерахування коштів відповідачу. Крім того, АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" надало інформацію та банківську виписку, яка підтверджує приналежність банківської картки відповідачу, а також факт зарахування кредитних коштів на банківську картку та факт здійснення платежу відповідачем на виконання своїх зобов`язань за кредитним договором.

Щодо доводів відповідача щодо нарахування комісії за кредитним договором позивач ствердив, що комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами. Отже, твердження відповідача щодо незаконності комісії є необґрунтованим, безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах права.

Щодо тверджень відповідача про те, що текст Правил не розміщений на сайті позивача, позивач вказав, що пункт 2.1 укладеного між сторонами договору містить посилання на Правила, які розміщені на сайті позивача.

Позивач ствердив, що до позову додав оригінали кредитного договору, який дає можливість перевірити його цілісність та незмінність з моменту укладання, шляхом перевірки його через сайт https://ca.diia.gov.ua/verify та/або будь-який інший сайт, який дає можливість здійснити таку перевірку.

Оскільки спір виник в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем кредитного договору, то всі судові витрати позивача у справі мають бути покладені на відповідача незалежно від результатів розгляду справи.

Дії відповідача, який всіляко ухилитися від виконання кредитного договору суперечить його попередній поведінці, а саме укладенню договору, отримання кредитних коштів та здійснення платежу, є недобросовісними та свідчать про суперечливу поведінку.

1.18. 23.02.2026 позивач подав до суду заперечення, у якому просив відмовити відповідачу у задоволенні заяви про поновлення строку для подання відзиву та залишити його без розгляду, оскільки останнім днем процесуального строку для подання відзиву є встановлений законом строк до 28.01.2026, проте відзив поданий до суду 19.02.2026. Починаючи з 08.01.2026 у відповідача наявний доступ до судової справи через електронний кабінет та можливість ознайомитися із поданими позивачем документами у електронному вигляді. Згідно з ордером, який долучений представником відповідача до відзиву, договір про надання правничої допомоги №20/01/2026-М укладений між відповідачем та його представником 20.01.2026. Заява про поновлення строку для подання відзиву не містить доказів, які б підтверджували твердження представника відповідача про настання непереборних обставин, які завадили подати відзив з дотримання строку. (а.с. 160-161)

1.19. 23.02.2026 позивач подав до суду заперечення, у якому просив клопотання відповідача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження залишити без розгляду, оскільки останнім днем процесуального строку для подання відповідачем заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження є 28.01.2026. Позивач вважав, що клопотання відповідача направлено виключно на затягування розгляду справи і є нічим іншим, ніж проявом недобросовісної поведінки. (а.с. 165-166)

1.20. 03.03.2026 суд ухвалив призначити судове засідання об 11:20 13.03.2026, повідомив, що судове засідання о 10:30 12.03.2026 не відбудеться у зв`язку з відрядженням судді Гладуна А.І. для участі у роботі XX з`їзду суддів України.

1.21. 11.03.2026 відповідач подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату. (а.с. 172)

1.22. 13.03.2026 у судовому засіданні взяв участь представник позивача Глуховецький О.С. Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

1.1. 13.03.2026 суд ухвалив у клопотанні відповідача про відкладення розгляду справи відмовити та розглянути справу без участі представника відповідача. Суд ухвалив поновити відповідачу строк для подання відзиву на позов, прийняти відзив на позов та врахувати під час розгляду справи. Суд ухвалив відмовити відповідачу у клопотанні про перехід до розгляду справи у загальному позовному провадженні. Зміст ухвали суд виклав у протоколі судового засідання від 13.03.2026.

1.23. 26.03.2026 у судовому засіданні взяли участь представник позивача адвокат Глуховецький О.С. та представник відповідача адвокат Борзов Я.Е.

1.24. Представник відповідача адвокат Борзов Я.Е. у судовому засіданні просив позовну заяву залишити без руху у зв`язку з відсутністю повноважень у представника позивача на підписання позову.

1.25. Представник позивача адвокат Глуховецький О.С. у судовому засіданні заперечив проти клопотання представника відповідача, оскільки як адвокат здійснює представництво інтересів юридичної особи на підставі договору про надання правової допомоги.

1.26. 26.03.2026 суд встановив, що повноваження представника позивача адвоката Глуховецького О.С. підтвердженні довіреністю на представництво інтересів позивача від 01.10.2024, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю, договором про надання правової допомоги від 01.10.2024. Суд дійшов висновку, що повноваження представника позивача адвоката Глуховецького О.С. на подання позову перевірені та підтвердженні. Суд ухвалив у клопотанні представника відповідача адвоката Борзова Я.Е. про залишення позову без руху відмовити.

1.27. 26.03.2026 суд розпочав розгляд справи по суті.

1.28. Представник позивача адвокат Глуховецький О.С. у судовому засіданні просив позов задовольнити повністю.

1.29. Представник відповідача адвокат Борзов Я.Е. у судовому засіданні просив у позові відмовити повністю.

1.30. 26.03.2026 суд увалив оголосити перерву в судовому засіданні до 12:00 30.03.2026.

1.31. 30.03.2026 суд завершив розгляд справи по суті, ухвалив відкласти ухвалення та проголошення судового рішення у справі до 09:00 02.04.2026.

1.32. 02.04.2026 у судовому засіданні взяв участь представник позивача адвокат Глуховецький О.С. Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

1.33. 02.04.2026, керуючись частиною 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення суду у справі №925/42/26.

Вислухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, що містяться у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

2. Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

2.1. Предметом позову є майнова вимога позивача до відповідача про стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентами за користування кредитом та комісією за надання кредиту.

2.2. Підставами позову є обставини, якими позивач доводить виникнення між сторонами зобов`язання на підставі договору позики (кредиту); неналежне виконання відповідачем зобов`язання з повернення кредиту.

2.3. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

2.4. Предметом доказування у справі є виникнення між сторонами майнового господарського зобов`язання на підставі договору позики (кредиту); невиконання відповідачем зобов`язання з повернення кредиту; розмір грошового зобов`язання відповідача; порушення суб`єктивного права за захистом якого позивач звернувся до суду.

3. Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі. 

3.1. На підтвердження обставин, які є предметом доказування, позивач подав письмові докази, дослідивши які, суд встановив:

3.1.1. 16.109.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (кредитодавець) та Фізична особа-підприємець Миронченко Максим Петрович (позичальник) уклали договір №512920-КС-001 про надання кредиту (Електронна форма) з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, у порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", згідно з пунктом 2.1 якого кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 55000,00 грн (п`ятдесят п`ять тисяч гривень 00 копійок) на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту, та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям (а.с. 15-24).

Тип кредиту: кредит.
Строк кредиту: 24 тижні.
Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1% фіксована.
Комісія за надання кредиту (далі - комісія): 11000,00 грн.
Загальний розмір наданого кредиту: 55000,00 грн.
Дата видачі кредиту: 16.10.2024.
Термін дії договору до 02.04.2025.
Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 135211,60 грн.
Загальні витрати за кредитом: 80211,60 грн.
Цілі (мета) кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької, господарської діяльності. Цей кредит не є споживчим кредитом.

Сторони погодили усі істотні умови договору, і зокрема домовилися про таке:

п. 4.2 - позичальнику здійснюється нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, вказаною у п. 10.2 договору, починаючи з першого для користування кредитом. Позичальник зберігає можливість сплати процентів за зниженою процентною ставкою, протягом усього періоду дії договору за умови сплати позичальником своєчасно і у повному обсязі процентів, комісії та частини суми наданого кредиту, в порядку та в розмірах, зазначених в графіку платежів, що вказаний в п. 4.2.2 та додатку №1 до договору. 
У разі несплати позичальником у повному обсязі платежу, передбаченого графіком платежів та не погашення заборгованості із внесення платежу, передбаченого графіком платежів протягом наступних 7 (семи) діб, починаючи з 8 (восьмого) дня прострочення внесення платежу, передбаченого графіком платежів, подальше нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою до закінчення строку кредитування за цим договором;
п. 4.2.1 - у разі, якщо погашення кредиту здійснюється відповідно до погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в п. 4.2.2 та додатку № 1 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п. 2.4 договору;
п. 4.2.2 - сторони на момент укладення договору встановили наступний графік платежів, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка; 
п. 4.2.4 - у разі не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань позичальника, зокрема враховуючи те, що у такому разі умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою починаючи з 8 (восьмого) дня прострочення внесення платежу, передбаченого графіком платежів, надалі не застосовуються, водночас, проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми кредиту. Всі нараховані проценти мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів. Сторони погодили, що кредитодавець надає позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в особистому кабінеті позичальника;
п.4.2.5 - скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою та початок нарахування процентів за стандартною процентною ставкою на умовах, викладених в цьому договорі не є зміною істотних умов цього договору;
п. 11.3.1 - підписуючи цей договір, позичальник підтверджує таке. До укладення договору уважно ознайомився з текстом цього договору та Правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема, частиною другою та п`ятою статті 7 Закону України "Про фінансові послуги та фінансові компанії" на Сайті кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання;
п. 11.4.3 - позичальник ознайомлений з договором та Правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, уклав договір з вільним волевиявленням. 

3.1.2. У додатках №1 та №2 до договору - Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки про кредит (розраховано за умови застосування зниженої процентної ставки за користування кредитом у розмірі 365% (триста шістдесят п`ять цілих нуль тисячних) річних, сторони передбачили дату видачі кредиту - 16.10.2024 у розмірі 55000,00 грн, проценти за користування кредитом у розмірі 69211,60 грн за період з 30.10.2024 до 02.04.2025, комісію за користування кредитом у розмірі 11000,00 грн за період з 30.10.2024 до 11.12.2024. Також сторони визначили реальну річну процентну ставку в розмірі 6664,63 грн та загальну вартість кредиту у розмірі 135211,60 грн. (а.с. 25-28)

3.1.3. Послідовність дій ТОВ "Бізнес Позика" та ФОП Миронченка М.П. з укладення електронного договору про надання кредиту 512920-КС-001 від 16.10.2024 в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства на сайті: https://my.tpozyka.com, їх опис, дата час вчинення під час укладання кредитного договору відображені у візуальній формі послідовності дій клієнта, згідно з якою позивач вчинив, зокрема, такі дії: отримання інформації про статус клієнта, формування шаблону оферти, запит на формування одноразового ідентифікатора для підписання договору (відправлення в смс-повідомленні на номер телефону клієнта одноразового ідентифікатора UA-2691), підписання договору товариством, формування інформаційного повідомлення про успішне підписання договору, відправка документів на електронну пошту та відображення документів у особистому кабінеті.

16.10.2024 відповідач вчинив такі дії: вхід в особистий кабінет, передача інформації обраних клієнтом умов кредиту, запит на відправку шаблону акцепту, підписання договору клієнтом. (а.с. 53)

3.1.4. В анкеті Клієнта (витязі з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://my.tpozyka.com) зазначено, зокрема номер банківського рахунку/банківської картки для перерахунку коштів: НОМЕР_1 . (а.с. 54)

3.1.5. ТОВ "Бізнес Позика" та ТОВ "ПрофітГід" уклали договір про надання послуг №ПГ-5 від 04.11.2020, згідно з пунктом 1.1 якого цей договір регулює відносини Установи з Клієнтом, згідно з якими Установа надає дистанційне обслуговування, фінансові послуги з прийому платежів, що надходять на користь Клієнта в якості повернення (сплати) платниками сум кредитів/позик/фінансових кредитів/відсотків (інших платежів) за кредитами/позиками/фінансовими кредитами, а також забезпечує технологічне обслуговування з прийому платежів та/або перерахування грошових коштів. (а.с. 44-48)

3.1.6. 16.10.2024 позивач перерахував відповідачу 55000 грн за номером платіжної картки НОМЕР_2 із зазначенням призначення платежу: "перерах. коштів Миронченко М.П. ІПН НОМЕР_3 зг. до кредитного дог. № 512920-КС-001 від 16.10.2024 без ПДВ", у підтвердження чого позивач подав підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ "ПрофітГід". (а.с. 42-43)

3.1.7. Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям для продуктів "Кредит 4 місяці" та "Кредит 6 місяців" Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (нова редакція), затвердженими наказом директора ТОВ "Бізпозика" від 16.08.2024 №24-ОД (далі - Правила) передбачено:

п. 4.1.2.3 - позичальник зобов`язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором та додатковою угодою (у разі її укладення), до закінчення терміну дії договору;

п. 5.1 - за користування кредитом позичальнику нараховуються, а позичальник повинен сплатити кредитодавцю проценти у розмірі, який зазначено в договорі. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом відповідно до умов договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику (перерахування грошових коштів на поточний (картковий) рахунок позичальника) до дня закінчення строку кредитування (включно);

п. 5.2 - проценти за користування кредитом є платою за користування позичальником наданою йому сумою грошових коштів, належних кредитодавцю. Процент за користування кредитом не несе в собі функції з компенсації витрат кредитодавця, понесених кредитодавцем на видачу позичальнику кредиту;

п. 5.3 - сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше визначних Графіком платежів дат шляхом здійснення безготівкового переказу суми, що дорівнює загальному платежу, на поточний рахунок кредитодавця;

п. 5.4 - також позичальнику нараховується і позичальник повинен сплатити кредитодавцю комісію за видачу кредиту у розмірі, який зазначено в договорі та комісію за видачу додаткових грошових коштів у кредит, у розмірі, який зазначено в договорі (додатковій угоді) про внесення змін до договору;

п. 5.5 - комісія за видачу кредиту позичальнику є іншою складовою плати за користування позичальником наданою йому сумою грошових коштів, належних кредитодавцю. Комісія за видачу кредиту нараховується, а позичальник повинен сплатити комісію за видачу кредиту, яка нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту (включаючи, і у випадку видачі додаткових грошових коштів у кредит);

п. 5.6 - комісія за видачу кредиту не є платою за додаткові послуги кредитодавця або окремою платою за таку дію кредитодавця як переказ (видача) коштів позичальнику; 

п. 5.7 - нарахування комісії за видачу додаткових коштів за договором здійснюється в момент укладання додаткової угоди. Порядок та розмір сплати Комісії за видачу додаткових коштів за договором визначено Графіком платежів, що зазначений у додатковій угоді. 

п. 5.11 - заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок кредитодавця у строк відповідно до Графіку платежів, встановленого договором або додатковою угодою. Датою повернення (погашення) кредиту, так само, як і датою сплати процентів за користування кредитом, комісії за видачу додаткових коштів та інших платежів, передбачених умовами договору (додатковою угодою), при безготівкових розрахунках вважається - дата зарахування коштів на поточний рахунок кредитодавця;

п. 5.13 - у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитодавця у такій черговості: 1) у першу чергу сплачуються неустойка за договором; 2) у другу чергу сплачуються прострочені прострочена комісія за видачу кредиту (видачу додаткових коштів), проценти за користування кредитом та прострочена до повернення сума кредиту; 3) у третю чергу сплачуються комісія за видачу кредиту (видачу додаткових коштів), проценти за користування кредитом та сума кредиту. 

3.1.8. За розрахунком позивача заборгованість відповідача за період з 16.10.2024 до 02.04.2025 становить 147680,00 грн, зокрема 55000,00 грн заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 84700,00 грн заборгованості за відсотками (92950,00 - 8250,00); 7980,00 грн заборгованості за комісією (11000,00 - 3020,00). (а. с. 50-52) 

3.2. Відповідач доказів на спростування обставин, яким позивач обґрунтовує свої позовні вимоги не подав. 

3.3. Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема такими засобами як письмові докази.

3.4. Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

3.5. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів"). 

3.6. Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

3.7. На підставі поданих позивачем доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Тому подані позивачем докази суд визнає належними.

3.8. Суд не встановив, що докази, подані позивачем, отримані з порушенням закону. Тому подані позивачем докази суд визнає допустимими.

3.9. Подані позивачем докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Тому суд визнає докази, подані позивачем, достовірними. 

4. Докази витребувані судом:

4.1. На виконання ухвали суду від 12.01.2026 АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" повідомило, що Банк випустив платіжну картку № НОМЕР_1 на ім`я Миронченка Максима Петровича та подав виписку з рахунку Миронченка Максима Петровича від 19.01.2026 з картки № НОМЕР_1 за період з 16.10.2024 до 01.11.2024. 

5. Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

5.1. Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

5.2. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

5.3. З огляду на відсутність у справі доказів, які б водночас доводили та спростовували одні й ті ж обставини, суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

5.4. Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

5.5. Враховуючи належність, допустимість та достовірність доказів, поданих позивачем, суд, оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, визнає доведеними обставини, на які позивач посилється як на підставу своїх вимог та визнає встановленими наступні обставини:

5.5.1. виникнення між позивачем та відповідачем майнового господарського зобов`язання на підставі договору про надання кредиту від 16.10.2024 №512920-КС-001;

5.5.2. виконання позивачем свого обов`язку у зобов`язанні та надання відповідачу кредиту у сумі 55000,00 грн;

5.5.3. виникнення у відповідача обов`язку повернути кредит позивачу;

5.5.4. строк повернення кредиту закінчився 02.04.2025;

5.5.5. відповідач зобов`язання з повернення кредиту виконав частково та сплатив позивачу 11270,00 грн;

5.5.6. розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача за кредитним договором становить 147680,00 грн, зокрема 55000,00 грн заборгованості за тілом кредиту; 84700,00 грн заборгованості за процентами; 7980,00 грн заборгованості за комісією. 

6. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Норми права, на які посилалися учасники справи, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

6.1. Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

6.2. Відповідно до частини 1 статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

6.3. Згідно зі частиною 1 статті 207 Цивільного кодексу України Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

6.4. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частина 2 статті 207 Цивільного кодексу України).

6.5. Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

6.6. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 

6.7. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (частина 3 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").

6.8. Згідно з частиною 4 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. 

6.9. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").

6.10. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено поняття "підпис у сфері електронної комерції". Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію")

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

6.11. Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 

6.12. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

6.13. Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

6.14. Відповідно до статті 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). 

6.15. Згідно із частиною 2 статті 639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. 

6.16. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України).

6.17. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 Цивільного кодексу України).

6.18. Відповідно до частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

6.19. Згідно з частиною 1статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

6.20. Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика" цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

6.21. Відповідно до частини 2 статті 1048 Цивільного кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

6.22. Частинами 1, 2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

6.23. Відповідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

6.24. Відповідно до частини 1 статті 526 зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

6.25. Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

6.26. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (частина 2 статті 530 Цивільного кодексу України).

6.27. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

6.28. Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 

6.29. Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 

6.30. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

6.31. Відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі.

7. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок суду про порушення, не визнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

7.1. Передумовою спору є виникнення між сторонами майнового господарського зобов`язання на підставі договору про надання кредиту.

7.2. Причиною виникнення спору є неналежне виконання відповідачем зобов`язання з повернення кредиту.

7.3. Правовідносини між учасниками справи є приватноправовими, врегульовані нормами цивільного права.

7.4. На підставі встановлених обставин у справі суд дійшов висновку про виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі договору про надання кредиту.

7.5. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 

7.6. Позивач ствердив, що 16.10.2024 сторони уклали договір №512920-КС-001 про надання кредиту (Електронна форма).

7.7. Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

7.8. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

7.9. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 

7.10. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. 

7.11. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

7.12. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію")

7.13. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено поняття "підпис у сфері електронної комерції". Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію").

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

7.14. Доводи відповідача про не виникнення між сторонами жодних правовідносин суд вважає безпідставними та такими, що спростовуються доказами, поданими позивачем. 

7.15. Суд встановив, що відповідач через веб-сайт позивача https://bizpozyka.com/, використовуючи номер телефону ідентифікувався в Інформаційно-телекомунікаційній системі (ІТС) та зайшов в особистий кабінет та з Особистого кабінету через ІТС подав заявку на отримання кредиту, де відповідно вказав номер свого поточного (карткового) рахунку НОМЕР_1, електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1, номер телефону НОМЕР_4 , дату отримання кредиту 16.10.2024 у розмірі 55000,00 грн, що підтверджується анкетою клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://my.tpozyka.com).

7.16. 16.10.2024 відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №512920-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.

7.17. Позивач направив (розмістив) клієнту в ІТС індивідуальну оферту (з відповідними активними посиланнями), яка містить істотні умови договору та відправив в смс-повідомленні на номер телефону відповідача НОМЕР_4 одноразовий ідентифікатор UA-2691, який відповідач вказав у своїй анкеті в особистому кабінеті.

7.18. Відповідач ознайомився з офертою позивача та прийняв її умови, шляхом надсилання позивачу акцепту та підписання договору одноразовим ідентифікатором UA-2691, що підтверджується візуальною формою послідовності дій Клієнта ФОП Миронченка М.П. щодо укладення електронного договору 16.10.2024.

7.19. Суд дійшов висновку про укладення 16.10.2024 сторонами договору про надання кредиту в електронній формі, який підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію".

7.20. За умовами кредитного договору: тип кредиту: кредит; строк кредиту: 24 тижні; стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1% фіксована, комісія за надання кредиту (далі - комісія): 11000,00 грн; загальний розмір наданого кредиту: 55000,00 грн. Дата видачі кредиту: 16.10.2024. Термін дії договору до 02.04.2025. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 135211,60 грн. Загальні витрати за кредитом: 80211,60 грн. Цілі (мета) кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької, господарської діяльності. Цей кредит не є споживчим кредитом.

7.21. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання та надав відповідачу кредит на умовах, встановлених у кредитному договорі у розмірі 55000,00 грн. 

7.22. 12.01.2026 АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" на вимогу суду повідомив, що випустив платіжну картку № НОМЕР_1 на ім`я Миронченка Максима Петровича та подав виписку з рахунку Миронченка Максима Петровича від 19.01.2026 з картки № НОМЕР_1 за період з 16.10.2024 до 01.11.2024. 

7.23. Товариство з обмеженою відповідальністю "Профіт Гід" підтвердило, що у рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04 листопада 2020 року та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника було здійснено успішний переказ грошових коштів на рахунок Миронченка М.П. 16.10.2024 о 11:22.

7.24. Отже, 16.10.2024 відповідач отримав кредит у розмірі 55000,00 грн.

7.25. У пункті 4.2.2 договору сторони передбачили наступний графік платежів за наданим кредитом у розмірі 55000,00 грн: 30.10.2024 - 11270,00 грн, з яких 8250,00 грн проценти за користування кредитом, 3020,00 грн комісія за надання кредиту; 13.11.2024 - 11270,00, з яких 7700,00 грн проценти, 3570,00 грн комісії; 27.11.2024 - 11270,00 грн, з яких 7700,00 грн проценти, 3570,00 грн комісії; 11.12.2024 - 11270,00 грн, з яких 7700,00 грн проценти, 2730,00 грн часткова сплата основної суми кредиту, 840,00 грн комісії; 25.12.2024 - 11270,00 грн, з яких 7317,80 грн проценти, 3952,20 грн часткова сплата основної суми кредиту; 08.01.2025 - 11270,00 грн, з яких 6764,52 грн проценти, 4505,48 грн часткова сплата основної суми; 22.01.2025 - 11270,00 грн, з яких 6133,68 грн проценти, 5136,32 грн часткова сплата основної суми кредиту; 05.02.2025 - 11270,00 грн, з яких 5414,64 грн проценти, 5855,36 грн часткова сплата основної суми кредиту; 19.02.2025 - 11270,00 грн, з яких 4594,94 грн проценти, 6675,06 грн часткова сплата основної суми кредиту; 05.03.2025 - 11270,00 грн, з яких 3660,44 грн проценти, 7609,56 грн часткова сплата основної суми кредиту, 19.03.2025 - 11270,00 грн, з яких 2595,04 грн проценти, 8674,96 грн часткова сплата основної суми кредиту; 02.04.2025 - 11241,60 грн, з яких 1380,54 грн проценти, 9861,06 грн часткова сплата основної суми кредиту.

7.26. Строк користування кредитом закінчився 02.04.2025.

7.27. Відповідач виконав зобов`язання за кредитним договором частково, сплативши позивачу 11270,00 грн.

7.28. Відповідач не повернув кредит позивачу у розмірі та строк, встановлений кредитним договором.

7.29. Розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача становить 147680,00 грн, зокрема 55000,00 грн заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 84700,00 грн заборгованості за відсотками (92950,00 - 8250,00); 7980,00 грн заборгованості за комісією (11000,00 - 3020,00).

7.30. Договір є обов`язковий для виконання сторонами.

7.31. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 

7.32. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 

7.33. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

7.34. Однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

7.35. Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

7.36. Невиконання відповідачем свого обов`язку у зобов`язанні порушує право позивача на належне виконання зобов`язаною стороною свого обов`язку у зобов`язанні з повернення кредиту, сплати відсотків та комісії за користування кредитом. 

7.37. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересу є примусове виконання обов`язку в натурі. 

7.38. На підставі встановлених у справі обставин суд дійшов висновку про порушення відповідачем грошового зобов`язання, зокрема прострочення повернення тіла кредиту, комісії за видачу кредиту та процентів за користування кредитом. Розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача за договором від 16.10.2024 №512920-КС-001 становить 147680,00 грн, зокрема 55000,00 грн заборгованості за тілом кредиту; 84700,00 грн заборгованості за процентами; 7980,00 грн заборгованості за комісією.

7.39. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 55000,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 84700,00 грн заборгованості за процентами, 7980,00 грн заборгованості за комісією суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належний та ефективний, та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

7.40. Аргументи відповідача про те, що позивач не надав доказів реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі як суб`єкта електронної комерції, отримання відповідачем логіну та паролю у даній системі, подання заявки на отримання кредиту, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договору, суд вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на таке. 

7.41. Добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) базується на римській максимі non concedit venire contra factum proprium (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі зазначеної доктрини є принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, та, що не відповідає попереднім заявам або поведінці, за умови, що інша сторона, діючи собі на шкоду, розумно покладається на них.

7.42. Суд встановив, що доданий позивачем до позову кредитний договір надає можливість перевірити його цілісність та незмінність з моменту укладання, шляхом перевірки його через сайт https://ca.diia.gov.ua/verify.

7.43. Відповідно до пункту 4.1 кредитного договору кредитодавець зобов`язаний протягом 3 (трьох) робочих днів з дня укладення договору надати позичальнику кредит в сумі вказаній в пункту 2.1 договору шляхом безготівкового переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на реквізити електронного платіжного засобу, який зазначений розділі 12 Договору. 

7.44. Суд встановив, що без отримання смс - повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс - повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір сторони не уклали б, а кредитні кошти не отримав би відповідач.

7.45. Отже, укладення сторонами кредитного договору у запропонованій формі позивачем відповідало внутрішній волі відповідача. 

7.46. Відповідач через особистий кабінет на веб-сайті позивача подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту шляхом натискання кнопки "погоджуюсь", після чого відповідачу надіслано за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач і використав для підтвердження підписання кредитного договору.

7.47. Цей правочин відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

7.48. Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №127/33824/19.

7.49. Суд також встановив, що відповідач виконав своє зобов`язання за кредитним договором частково та сплатив позивачу 11270,00 грн.

7.50. Верховний Суд у постанові від 23.12.2020 у справі № 127/23910/14-ц вказав, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.

7.51. АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" надало інформацію та банківську виписку, яка підтверджує приналежність банківської картки відповідачу, а також факт зарахування кредиту на банківську картку у розмірі 55000,00 грн та здійснення відповідачем платежу в сумі 11270,00 грн на виконання своїх зобов`язань за кредитним договором.

7.52. Доказів, того що кошти в сумі 55000,00 грн отримані відповідачем від іншого контрагента чи з іншої підстави відповідач суду не подав. Відповідач також не подав суду доказів, які б підтверджували, що здійснений відповідачем платіж в сумі 11270,00 грн вчинений на виконання іншого правочину чи виконання іншого грошового зобов`язання.

7.53. Щодо тверджень відповідача про те, що текст Правил не розміщений на сайті позивача, суд встановив, що пункт 2.1 укладеного сторонами договору містить посилання на Правила, які розміщені на сайті позивача.

7.54. Суд встановив, що дії відповідача, який намагається ухилитися від виконання кредитного договору суперечить його попередній поведінці, а саме укладенню договору, отримання кредитних коштів та здійснення платежу, є недобросовісними та свідчать про суперечливу поведінку.

8. Розподіл судових витрат.

8.1. Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

8.2. За подання позовної заяви через систему "Електронний суд" до суду позивач сплатив судовий збір з коефіцієнтом 0,8 у розмірі 2662,40 грн на підставі платіжної інструкції від 08.01.2026 №5733 (а. с. 10).

8.3. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 

8.4. Оскільки позовні вимоги позивача задоволено повністю судовий збір у розмірі 2662,40 грн, сплачений позивачем за подання позовної заяви, суд покладає на відповідача.

8.5. У позові позивач вказав орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10500,00 грн та просив суд стягнути витрати позивача з відповідача. (а.с. 8 на звороті)

8.6. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу додав договір про надання правової (правничої) допомоги від 01.10.2024, акт №Р-00000284-07-01/26 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 07.01.2026, рахунок-фактуру №Р-00000284 від 07.01.2026, платіжну інструкцію №5727 від 08.01.2026 на суму 10500,00 грн, довіреність від 01.10.2024 на представництво інтересів ТОВ "Бізнес Позика" адвокатом Глуховецьким О.С., свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю Глуховецьким О.С. (а.с. 11,56-63)

8.7. Дослідивши додані позивачем докази, суд установив, що 01.10.2024 ТОВ "Бізнес Позика" (клієнт) та Адвокатське об`єднання "Правовий баланс" в особі адвоката Глуховецького Олександра Степановича уклали договір про надання правової (правничої) допомоги, згідно з пунктом 1.1 клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову (правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором. (а.с. 56-58)

8.8. Згідно з пунктом 1.2 договору Адвокатське об`єднання "Правовий баланс" зобов`язується здійснювати захист, без обмежень здійснювати представництво iнтepeciв клієнта та надавати інші види правової допомоги клієнту на умовах i в порядку, що визначені цим договором, Законом України "Про адвокатуру та адвокатську дiяльнiсть" та іншим чинним законодавством, а клієнт зобов`язується оплатити виконавцю гонорар (винагороду) за надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору. 

8.9. Відповідно до пункту 4.4 договору за результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується сторонами. В акті вказується обсяг наданої Адвокатським об`єднанням "Правовий баланс" правової допомоги i її вартість (цiна) гонорар (винагорода). 

8.10. Згідно з пунктом 4.5 договору акт про надання правової допомоги вважається підписаним, а сума гонорару (винагороди) - узгодженою, якщо акт про надання правової допомоги підписаний обома сторонами. 

8.11. 07.01.2026 ТОВ "Бізнес Позика" (клієнт) та Адвокатське об`єднання "Правовий баланс" склали та підписали акт №Р-00000284-07-01/26 здачі-прийняття робіт (надання послуг) до договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.10.2024, згідно яким адвокат надав послуги клієнту вартістю 10500,00 грн, а саме: підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості з ФОП Миронченка М.П. (а.с. 60) 

8.12. 07.01.2026 Адвокатське об`єднання "Правовий баланс" виставив позивачу рахунок-фактуру №Р-00000284 на суму 10500,00 грн за надану правову допомогу. (а.с. 59)

8.13. 08.01.2026 позивач сплатив Адвокатському об`єднання "Правовий баланс" 10500,00 грн на підставі платіжної інструкції №5727. (а.с.61)

8.14. Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. 

8.15. Відповідно до статей 16, 58 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Представником у суді може бути адвокат або законний представник.

8.16. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

8.17. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

8.18. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

8.19. Згідно з статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

8.20. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

8.21. Частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

8.22. Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

8.23. На виконання вимог статей 124 та 129 Господарського процесуального кодексу України позивач у позовній заяві вказав розрахунок витрат на правову допомогу, які поніс у зв`язку з розглядом справи, у розмірі 10500,00 грн та надав докази понесення цих витрат у розмірі 10500,00 грн.

8.24. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

8.25. Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

8.26. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

8.27. Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

8.28. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

8.29. Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

8.30. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

8.31. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

8.32. Розмір витрат позивача на правову допомогу адвоката становить 10500,00 грн.

8.33. Частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

8.34. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на не співмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19.

8.35. Суд враховує висновок Європейського суду з прав людини, відповідно до якого заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа Гімайдуліна і інші проти України від 10.12.2009, справа Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: "East/West Alliance Limited проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; Лавентс проти Латвії від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

8.36. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

8.37. Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

8.38. На предмет відповідності зазначеним критеріям суд оцінює поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

8.39. Відповідно до частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

8.40. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

8.41. Отже, за змістом частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

8.42. Відповідач просив відмовити у стягненні 10500,00 грн понесених позивачем витрат на правничу допомогу у зв`язку з тим, що розмір є неспівмірним із ціною позову та складністю справи.

8.43. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

8.44. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

8.45. Витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 10500,00 грн, зокрема за підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості з ФОП Миронченка М.П.

8.46. Враховуючи умови укладеного позивачем та Адвокатським об`єднанням "Правовий баланс" договору про надання правової допомоги, подані докази щодо обсягу та вартості правничої допомоги, судові витрати позивача на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 10500,00 грн суд визнає фактичними та необхідними, їх розмір розумним, обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову.

8.47. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

8.48. Відповідно до положень частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

8.49. Витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 10500,00 грн підлягають розподілу між сторонами, та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 10500,00 грн.

Керуючись статтями 14, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до Фізичної особи-підприємця Миронченка Максима Петровича задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Миронченка Максима Петровича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (ідентифікаційний код 41084239, адреса місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411) 55000,00 грн (п`ятдесят п`ять тисяч гривень 00 копійок) заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 84700,00 грн (вісімдесят чотири тисячі сімсот гривень 00 копійок) заборгованості за процентами; 7980,00 грн (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят гривень 00 копійок) заборгованості за комісією, 2662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) витрат зі сплати судового збору, 10500,00 грн (десять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення суду складене 24.04.2026.

Суддя А.І. Гладун