Справа153/484/26
Провадження2/153/254/26-ц

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2026 р. м.Ямпіль 

у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області
Ямпільський районний суд Вінницької області
у складі головуючого судді Гаврилюк Т.В.
за участю секретаря судового засідання Шарко Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №153/484/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,
В С Т А Н О В И В :
ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором, в якому просить стягнути із відповідача на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Договором №102471273 від 19.08.2021, в розмірі 89500.00 грн., понесені судові витрати у сумі 2662,40 грн. та витрати на правову допомого у сумі 25000,00 грн. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 19.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 було укладено договір №102471273 від 19.08.2021. Згідно договору №№102471273 від 19.08.2021. ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 20000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору. Відповідно до п.1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 20000 грн. Відповідно до п.1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 7500 грн., які нараховуються за ставкою 1.25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п.1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Також відповідно до Розділу 2, сторонами узгоджені умови, щодо сплати за кредитом, пролонгації строку користування кредитом, повернення кредиту, тощо. Відповідно до пункту 6.1 договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ про укладення договору. Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору надається позичальником шляхом відправлення ТОВ електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення. Після укладення цей кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника. Підписанням Договору ОСОБА_2 також підтвердила, що вона ознайомилася з усіма його істотними умовами. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за Договором надавши ОСОБА_2 кредитні кошти в порядку передбаченому умовами Договору. Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти не сплачує. 30.11.2021 було укладено договір №30-11-65 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №102471273. 10.01.2023 укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №102471273. Таким чином позивач наділений правом вимоги до відповідача за договором №102471273. Загальний розмір заборгованості за договором №102471273 від 19.08.2021, що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 175500 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 20000 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 153500 грн.; заборгованість за комісіями 2000 грн. Позивач стверджує, що враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованості у розмірі 89500 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 20000 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 67500 грн.; заборгованість за комісіями 2000 грн. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконала свої зобов`язання. Вказані обставини змушують звернутися до суду з цим позовом.
24 березня 2026 року відповідно до ухвали судді відкрито спрощене позовне провадження у цій справі. 
Сторони у судове засідання не з`явилися, так як не викликалися, лише повідомлялися належним чином. Відповідач ОСОБА_1 відзив на позовну заяву не подала, хоча про розгляд справи повідомлялася належним чином - рекомендованими повідомленнями №R067130111936, яке повернулося із відміткою про отримання 01.04.2026 (а.с.82).
Відповідно до ч.3 ст.223, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.
Заяви, клопотання: заява представника позивача (а.с.5 на зворотній стороні позовної заяви) про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, без його участі, а також не заперечує проти заочного розгляду справи.
Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.77-79), про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом.
Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини:
Із копії договору про споживчий кредит №102471273 від 19.08.2021 та графіку платежів, паспорту споживчого кредиту та Анкети-заяви на кредит (а.с.8-16) судом встановлено, що ОСОБА_2 електронним підписом підписала документи погодившись з умовами, її погоджено та видано кредит у сумі 20000 грн. на строк 30 днів, з 19.08.2021 по 18.09.2021, остання була ознайомлена із графіком платежів, надавши свої персональні дані та контакти. 
Із копії довідки про ідентифікацію (а.с.17) судом встановлено, що ОСОБА_2 ідентифіковано ТОВ «МІЛОАН» шляхом використання одноразового ідентифікатора - S60194.
Із копії квитанції №20737a97-2b46-4f58-804c-220af4d486f3_637649810490792896 від 19/08/2021 (а.с.18) судом встановлено, що ТОВ «МІЛОАН» перераховано кошти (кредит) у сумі 20000 грн. на картку № НОМЕР_1 ОСОБА_2 .
Із копії відомості про щоденні нарахування та погашення (а.с.19-20) судом встановлено, що з 19.08.2021 по 16.11.2021 нараховувалася комісія згідно п.1.5.2, п.п.1.6, 2.3.1.2 договору. Прострочене тіло 20000 грн., заборгованість по процентам 67500 грн., заборгованість по комісія 2000 грн.
Із копій розрахунків заборгованості (а.с.21-22) судом встановлено, що заборгованість основного боргу – 20000 грн., заборгованості по відсоткам - 67500 грн., заборгованість по комісій – 2000 грн., разом 89500 грн. Заборгованість нарахована за 86 днів.
Із копії договору факторингу №30-11-65 від 30.11.2021, платіжного доручення №30825004 від 03.122021 та реєстру боржників (а.с.28-35) судом встановлено, що між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу та Акт прийому-передачі Реєстру боржників, за яким ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги, а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у Акті прийому передачі реєстру боржників, в тому числі відповідно до Реєстру набуло право вимоги до боржника ОСОБА_2 , яка має заборгованість у сумі 89500 грн. за кредитним договором №102471273.
Із копії договору факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023 та реєстру боржників (а.с.36-49) судом встановлено, що між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір факторингу, Акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023 та Акт прийому-передачі Реєстру боржників, за яким ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» передає (відступає) ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги, а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» приймає належні ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги до боржників, вказаними у Акті прийому передачі реєстру боржників, в тому числі відповідно до Реєстру набуло право вимоги до боржника ОСОБА_2 , яка має заборгованість у сумі 89500 грн. за кредитним договором №102471273.
Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими відповідачу надано грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договорами, відповідач зобов`язалася повернути кредит та проценти за користування кредитом, однак у повному обсязі та вчасно свої зобов`язання не виконала.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. 
Позичальник згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор – прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Судом встановлено, що Договір про споживчий кредит укладався в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 №675-УІІІ визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини першої ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» №851-ІУ від 22.05.2003, електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Порядок укладення електронного договору визначений ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», згідно якої пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Також, приписами ст.12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України доведення умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №751/861/17 (провадження №61-28582ск18).
Згідно правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі №161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження №61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Виходячи зі змісту ст.22 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів України» документами, які можуть підтвердити факт проведення розрахункових операцій, є такі види розрахункових документів, як платіжні доручення, платіжна вимога-доручення, розрахунковий чек, платіжна вимога та меморіальний ордер.
Відповідно до п.62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Отже, виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом, і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20, від 01 червня 2022 року у справі № 175/35/16-ц, від 04вересня 2024 року у справі №426/4264/19.
Матеріали справи містять розрахунки заборгованості за кредитним договором, в яких зазначено про те, що тіло кредиту за договором від 19.08.2021 складає 20000 грн. та квитанцію про проведений платіж у сумі 20000 грн. 19.08.2021 (а.с.18).
Тобто, суду позивачем надано докази видачі відповідачеві кредитних коштів у сумі 20000 гривень 19.08.2021.
Доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Подібні за змістом висновки, викладені і у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами по даній справі в установленому законом порядку був укладений Договір про споживчий кредит в електронній формі, на підставі якого між ними виникли відповідні кредитні правовідносини.
Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. А саме, суд має підстави стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість по кредиту у сумі 89500 грн.
Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені – платіжною інструкцією №0622510037 від 10.03.2026, за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у сумі 2662.40 гривень, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у сумі 2662,40 грн.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 1 ст.133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких, в тому числі, є й витрати на професійну правничу допомогу.
Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 25000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Частиною другою статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Судом встановлено, що у матеріалах справи містяться копії договору про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024, прайс-лист, заявка на надання юридичної допомоги №2354 від 01.01.2026, витяг з акту №18 про надання юридичної допомоги від 30.01.2026, укладеного між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассітанс».
На підтвердження оплати юридичних послуг позивачем надано витяг з акту №18 від 30.01.2026, згідно якого послугами, які надано об`єднанням «Лігал Ассітанс» по справі ОСОБА_2 є: надання усної консультації з вивченням документів 2 години – 4000 грн.; надання письмової консультації з вивченням документів 1 година – 3000 грн.; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 6 годин – 18000 грн.
Оскільки позивачем ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в передбаченому ЦПК України порядку надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу у сумі 25000 грн., суд прийшов до висновку, що з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягають до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у сумі 25000 грн.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 275, 279, 351, 352, 354, 355 ЦПК України і на підставі ст.ст.15, 16, 526, 527, 530, 533, 610, 611, 612, 623, 625, 631, 1048-1050, 1051, 1052, 1054, 1055, 1056, 1056-1 ЦК України, ст.129 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, суд
У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором – задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (код ЄДРПОУ 44276926, адреса: 01133 вулиця Мечнікова,3 офіс 306 місто Київ) заборгованість за Договором про споживчий кредит №102471273 від 19.08.2021 у сумі 89500 грн., понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 2662,40 грн., та понесенні витрати на професійну правничу допомогу у сумі 25000 грн., а всього 117162 (сто сімнадцять тисяч сто шістдесят дві) гривні 40 копійок. 
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т. В. Гаврилюк