Справа №567/123/26
Провадження №1-кп/567/68/26

В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року 	м. Острог	

Острозький районний суд Рівненської області у складі:
головуючий суддя -  ОСОБА_1  
при секретарі -  ОСОБА_2  

з участю
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Хорів Острозького району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого в ТОВ «БВК Універсалбуд», раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України
встановив:

відповідно до розпорядження Острозького міського голови від 11.04.2019 №74к ОСОБА_4 було призначено на посаду директора Острозького комунального підприємства «Теплоенергія».
Згідно з положеннями п.п.«б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є у тому числі особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до розпорядження Острозького міського голови від 17.09.2024 №344к, повноваження ОСОБА_4 припинено достроково та звільнено з посади директора Острозького комунального підприємства «Теплоенергія» за угодою сторін 18.09.2024.
Разом з тим, ОСОБА_4 , будучи суб`єктом декларування, достовірно знаючи про необхідність заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції, умисно, всупереч вимогам ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», з 18.09.2024 по 18.10.2024, тобто протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності, не подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію особи «перед звільненням», за період з 01.01.2024 по 18.09.2024, і жодних дій для такої подачі не вжив.
Окрім того, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про необхідність подання на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції, умисно, всупереч вимогам ч.3 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», з 01.01.2025 по 31.03.2025, тобто до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності, не подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію особи за минулий рік, за період з 01.01.2024 по 31.12.2024, і жодних дій для такої подачі не вжив.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України винним себе визнав повністю.
Показав, що в 2019 році його було призначено на посаду директора Острозького комунального підприємства «Теплоенергія». З того часу по момент звільнення з роботи він щорічно подавав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
В 2024 році йому запропонували іншу роботу і тому він звільнився з роботи з посади директора Острозького комунального підприємства «Теплоенергія».
Пояснив, що йому було відомо про необхідність подати перед звільненням декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, але він її не подав, оскільки мав багато справ.
Також йому відомо, що в період з 01.01.2025 по 31.03.2025 повинен був подати до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію за минулий рік, за період з 01.01.2024 по 31.12.2024, однак такої декларації не подав з тих же причин.
У вчиненому щиро розкаюється, обіцяє подібного не вчиняти та зазначає, що спроможний виконати покарання у виді штрафу.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи, що учасниками процесу не оспорюються фактичні обставини кримінальних правопорушень, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікацію його дій, обвинувачений повністю визнав вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, погодився з усіма обставинами та кваліфікацією вчинених діянь, прокурор, обвинувачений вважають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та при цьому, судом з`ясовано правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вважає недоцільним дослідження інших доказів, окрім тих, які просить дослідити прокурор і з чим погодились інші учасники судового провадження та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст.366-3 КК України, тобто умисне неподання суб`єктом декларування декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».
Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
При призначені покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України, який відповідно до статті 12 КК України кваліфікуються як нетяжкий злочин, за вчинення якого передбачено альтернативу видів покарання.
Беручи до уваги особу обвинуваченого, суд враховує, що він по місцю проживання відповідно із характеристикою виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області характеризується позитивно.
Згідно довідки КНП «Острозька багатопрофільна лікарня» від 20.01.2026 встановлено, що ОСОБА_4 під спостереженням у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
З вимоги ДАІП НП України встановлено, що ОСОБА_4 28.04.2025 притягувався до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.367 КК України та кримінальне провадження щодо нього було закрито на підставі ст.48 КК України.
Відповідно до статті 66 КК України, суд враховує, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, відсутні.
Визначені у статті 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності – призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Суд, зваживши всі обставини кримінального провадження, враховує, що ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин, який передбачаєь альтернативу видів покарань.
З огляду на обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, та врахувавши дані про особу винного, який за місцем проживання характеризується виключно позитивно, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 основного покарання у виді штрафу.
Дане покарання відповідає вимогам ст.50, 65 КК України є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Керуючись ст.118, 122-124, 349, 368, 369, 370, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 2500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 42500 гривень з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з керівництвом підприємствами комунальної власності строком на 1 рік.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Острозького районного суду	ОСОБА_1