Справа № 212/11817/25
2/212/822/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2026 року Покровський районний суд міста Кривого Рогу

в складі: головуючого, судді - Козлов Ю.В.
за участю секретаря судового засідання - Кучеренко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики-

ВСТАНОВИВ:

08.10.2025 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики у розмірі 11000 доларів США та 3 % річних у розмірі 991 доларів США, що еквівалентно 495718,73 грн.
Позов обґрунтовано тим, що 20.09.2021р. ОСОБА_1 передав в борг ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 11000 доларів США, що підтверджується письмовою борговою розпискою, складеною та підписаною ОСОБА_2 . До боргової розписки ОСОБА_2 надав копію свого паспорту та РНОКПП, які власноручно засвідчив. ОСОБА_2 за вказаною борговою розпискою зобов`язаний повернути ОСОБА_1 вказану суму грошових коштів до 01.10.2022р. Станом на дату подачі позову гроші позивачу не повернуто, внаслідок чого позивач також просить стягнути за період 01.10.2022р. по 01.10.2025 три відсотки річних у розмірі 991 доларів США. 
Ухвалою суду від 22.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 19.11.2025 за правилами загального позовного провадження. 
19.11.2025 розгляд справи було відкладено на 17.12.2025.
17.12.2025 справу було знято з розгляду на 18.12.2025.
Ухвалою суду від 18.12.2025 задоволено клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, розгляд справи відкладено на 29.01.2025.
29.01.2026 справу було знято з розгляду на 25.02.2026.
25.02.2026 справу було знято з розгляду на 31.03.2026.
Ухвалою суду від 31.03.2026 закрито підготовче судове засідання, призначено судове засідання на 22.04.2026.
Представник позивача не з`явився, надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. 
Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом було встановлено, що 20.09.2021р. ОСОБА_1 передав в борг ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 11000 доларів США, що підтверджується письмовою борговою розпискою. (а.с.70) 
Згідно наведеного представником позивачу розрахунку, розмір 3% річний за період з 01.10.2022р. по 01.10.2025 складає 991 доларів США (а.с.4 зворот). 

Оцінка суду.
Згідно з частинами першою та другою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.
Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Згідно зі статтею 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.
За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. З метою забезпечення правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.
Такі висновки щодо застосування статей 1046, 1047 ЦК України викладені у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, від 02 липня 2014 року у справі № 6-79 цс14 та від 13 грудня 2017 року у справі № 6-996цс17.
За правилами ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором
Таким чином, суд вважає, що відповідачем не було виконано умови договору, оскільки оригінал розписки перебуває у позивача, а відповідач його не подав відзив та докази того що борг було сплачено. 
З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідач дійсно отримав від позивача гроші у розмірі 11000 долларів США., проте в порушення взятих на себе зобов`язань та зазначених норм закону відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Таким чином, вимоги щодо стягнення з відповідача суми позики є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Щодо вимог про стягнення трьох процентів річних, то їх слід задовольнити з наступних підстав.
Аналізуючи викладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми боргу та трьох відсотків річних, передбачених ст. 625 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
З ч. 2 ст. 509 ЦК України вбачається, що зобов`язання виникають на підставах, встановлених ст. 11 цього Кодексу. 
Статтею 526 ЦК України закріплено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що передбачено приписами ст. 599 ЦК України.
За ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до наданого у позовній заяві стороною позивача розрахунку 3% річних судом встановлено, що період стягнення зазначено з 01.10.2022р. по 01.10.2025 року, за який нараховано 3% річних 991 доларів США.
Відтак, стягнення заборгованості має відбуватися у іноземній валюті оскільки сума зобов`язання, визначена розпискою, зазначена у доларах США.
Доходячи зазначеного висновку, суд ураховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 16 січня 2019 року по справі № 373/2054/16-ц, а саме: «Як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України».
Одночасно Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року по справі № 373/2054/16-ц дійшла висновку, що під час розрахунку 3 % річних має застосовуватися прострочена сума, визначена в договорі, а не її еквівалент у національній валюті. Одночасно, іноземна валюта, визначена у договорі, не підлягає індексації, оскільки індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, то зазначена норма ЦК України щодо сплати заборгованості з урахуванням установленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання, яке визначене договором у національній валюті - гривні, а не в іноземній або в еквіваленті до іноземної валюти, тому індексація у цьому випадку застосуванню не підлягає.
На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню із стягненням на користь позивача суми заборгованості з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми.
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 5000 грн., оскільки позовні вимоги задоволенні повністю.
На підставі ст. ст. 533, 610, 611, 625, 1047 ЦК України, керуючись ст. ст. 258, 263, 265, 268, 280-284 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 20.09.2021 року в загальному розмірі 11991 доларів США, з яких: заборгованість за позикою 11000 доларів США, 3% річних 991 доларів США.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені документально підтверджені судові витрати у справі у вигляді судового збору в розмірі 5000 грн.
Копію рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку та подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання рішення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП – НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: Ю. В. КОЗЛОВ