ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

17 березня 2026 року м. Житомир справа № 240/25795/25
категорія 108020200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черноліхова С.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДКП" "Фармацевтична фабрика" до Житомирської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, 

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДКП «Фармацевтична Фабрика» звернулося до суду з позовом, у якому просить визнати протиправними та скасувати рішення Житомирської митниці про коригування митної вартості товару від 24.10.2025 № UA101000/2025/000179/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2025/001111.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем подано до митниці митну декларацію для митного оформлення імпорту товару. На підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товару за ціною договору разом з митною декларацією декларант надав необхідні і достатні документи, які підтверджують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування. При цьому, жодних доказів щодо наявності у поданих декларантом документах певних розбіжностей, наявних ознак підробки або відсутності всіх відомостей відповідач не надав.
Ухвалою суду від 25 листопада 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
12 січня 2026 року розпорядженням Житомирського окружного адміністративного суду №23 було призначено повторний автоматизований розподіл справи, оскільки наказом Голови Житомирського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 №01-03-ос суддю Попову Оксану Гнатівну відраховано зі штату у зв`язку з призначенням на посаду судді Шостого апеляційного адміністративного суду.
12 січня 2026 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями адміністративна справа передана на розгляд судді Черноліхову С.В.
Ухвалою судді Черноліхова С.В. від 15.01.2026 дану справу прийнято до провадження і вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, відповідач, під час проведення консультації з декларантом вказав, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. Методи 2а і 2б не могли бути застосовані у зв`язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г в зв`язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч. 3 ст. 64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожого товару за МД.
У відповіді на відзив позивач просить позов задовольнити.
Відповідач у запереченні на відповідь на відзив просить відмовити Товариству у задоволенні позову.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені сторонами доводи, суд дійшов наступного висновку.
Встановлено, що 05.05.2025 між HUBEI XINGFA CHEMICALS GROUP CO.LTD. (Китай) (Постачальник) і ТОВ «ДКП «Фармацевтична Фабрика» (Покупець) укладено контракт № 2/VPh/Hub, за умовами якого Продавець продає, а Покупець купує продукцію для використання у фармацевтичній промисловості, іменовану Товар, кількість, ціна, відправник вантажу та характеристика якої зазначені в Додатках до Контракту. Ціна вказується у специфікаціях.
У Специфікації 3 від 24.06.2025 вказана назва товару – Диметилсульфоксид, Виробник: Хубей Ксінгфа Кемікалс Груп Ко., Лтд. Кількість 9900 кг. Ціна 3,18 дол США/кг, загальна вартість 31482 дол США. Відправляється з складу Шанхай, Китай в бочках пластмасових, 100% передплата. Умови відвантаження – FOB порт Шанхай.
22.10.2025 до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Житомир-центральний» з метою імпорту товару «Лікарський засіб: Диметилсульфоксид, рідина або кристали (субстанція) у пластмасових бочках для фармацевтичного застосування – 9900 кг. Партія – 091250521M, 44 бочки по 225 кг. Дата виробництва – 21/05/2025р. Строк придатності-20/05/2027р. Номер реєстраційного посвідчення-UA/18037/01/01. CAS#67-68-5. Використовується у фармацевтичній промисловості, для власних потреб, як компонент при виготовленні препаратів власного виробництва, що застосовуються при захворюваннях опорно-рухового апарату. Не є товаром подвійного використання. Не для військового призначення. Країна виробництва: CN. Виробник: Хубей Ксінгфа Кемікалс Груп Ко., Лтд. Торгівельна марка - Хубей Ксінгфа Кемікалс Груп Ко., Лтд.», що ввозився на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДКП «Фармацевтична Фабрика», подано митну декларацію № 25UA101020035184U4.
Разом з митною декларацією подавалися такі документи:
- контракт (4104) № 2/VPh/Hub від 05.05.2025;
- специфікація (4103) № 3 від 24.06.2025 до контракту № 11/21 від 04.08.2021;
- додаток (4103) № 38 від 30.12.2024 до контракту № 2/VPh/Hub від 05.05.2025;
- рахунок – фактура (0380) № 01DMSO00030442WZQ від 25.07.2025;
- рахунок – проформа (0325) № 01DMSO00032102WZQ від 25.07.2025;
- коносамент (0705) № EURFL25804421GDN від 19.08.2025;
- автотранспортна накладна CMR (0730) № 479008 від 15.10.2025;
- пакувальний лист (0271) № Б/н від 25.07.2025;
- некласифікований комерційний документ (3000) лист про транспортні витрати № 25-368 від 22.10.2025;
- платіжний документ, що підтверджує вартість товару (3002) № 30 від 21.07.2025.
На вимогу Відповідача, згідно з ч.3 ст.53 Митного кодексу України, позивач додатково надав Відповідачу 23 жовтня 2025 року Договір про транспортно-експедиторське обслуговування №1401/22 від 14.01.2022 року між ТОВ “Транслогістик-юа" та ТОВ «Майстер Карго»; Договір перевезення вантажів автотранспортом №30/01 від 30.01.2023 року між ТОВ “Транслогістик-юа" та ТОВ «Ламан Гранд-експрес», експортну декларацію №223120250003278525 від 15.08.2025 року; лист ДП «УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА» №1957 від 22.10.2025 року, Заявку па перевезення від 25.07.2025 року; Комерційну пропозицію від 24.06.2025 року; рахунок ТОВ «Майстер Карго» №250164 від 09 жовтня 2025 року на організацію морського перевезення; Рахунок ТОВ «Майстер Карго» №250169 від 21 жовтня 2025 року на організацію міжнародного автоперевезення; Рахунок-фактуру ТОВ “Транслогістик-юа’' на адресу ТОВ «Майстер Карго» №4684650 від 09.10.2025 року на оплату морського перевезення; Рахунок-фактуру ТОВ "Транслогістик-юа" на адресу ТОВ «Майстер Карго» №4687941 від 21.10.2025 року на оплату міжнародного автоперевезення та ТЕО.
24 жовтня 2025 року також надана Специфікація на наступну поставку №4 по ціні 2,76 дол/кг та комплект документів які підтверджують оплату. Договір про надання послуг транспортного експедирування внутрішніх, експортно-імпортних та транзитних вантажів №22-433 від 28.06.2022 року між Позивачем та ТОВ «Майстер Карго», переклад Проформи-інвойса №01DMS000032102WZQ від 30.06.2025 року, Договір №28720 від 11.11.2021 року між ТОВ "Транслогістик-юа" та компанією SET TRANS LOGISTIC S.p Z.o.o., яка є платником морського фрахту за контейнер, зазначений в коносаменті.
Житомирською митницею прийняте рішення про коригування митної вартості товарів від 24.10.2025 № UA101000/2025/000179/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2025/001111, яким митну вартість Товару визначено за резервним методом митної вартості, здійснено коригування вартості.
Позивач, не погоджуючись із такими рішенням і карткою, вважаючи їх протиправними, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 1 Митного кодексу України (далі - МК України) визначено, що Законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Відповідно до положень пунктів 23 та 24 частини першої статті 4 МК України, митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
За приписами частини першої статті 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Згідно з частиною першою статті 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Приписами статей 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
За змістом частини першої статті 51, частини першою статті 52 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Частиною другою статті 52 Митного кодексу України визначено, що декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно з частинами першою, другою статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.
За приписами статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Згідно з частиною першою статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Частинами другою та третьою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.
Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Отже, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Зі змісту розділу ІІІ (Митна вартість товарів та методи її визначення) МК України вбачається, що в аспекті реалізації процедур з визначення митної вартості товарів, ключову роль відіграє принцип обґрунтованості.
Так, зокрема, митний орган повинен дотримуватися вимог принципу обґрунтованості при: а) встановлені належного до застосування методу визначення митної вартості товарів; б) встановлені достатнього переліку документів для цілей визначення митної вартості товарів.
Отже, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
При цьому, рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.
Так у оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів, відповідач зазначає, що відповідно до Специфікації №3 від 24.06.2025 до Контракту № 2/VPh/Hub від 05.05.2025 товар поставлявся на умовах FOB порт Шанхай (Китай). Так як витрати на транспортування є однією з складових митної вартості (п.10.5 ст.58 МКУ), то відповідно до наказу Міністерства фінансів України № 599 від 24.05.2012 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» для розрахунку витрат на транспортування відповідно до умов поставки FOB необхідні дані про вартість перевезення, навантаження/розвантаження в транзитному порту. Ці складові митної вартості, передбачені ч. 10 ст. 58 МКУ, повинні підтверджуватись документально (договорами, рахунками, товаротранспортними накладними, розрахунками на основі транспортних тарифів тощо).
До митного оформлення надано лист ТОВ «МАСТЕР КАРГО» від 22.10.2025 № 25-368 про транспортні витрати. Однак, згідно з коносаментом від 19.08.2025 № EURFL25804421GDN транспортування вантажу по маршруту Порт Шанхай –Гданськ здійснювалося перевізником GREAT MASTER LOGISTICS CO., LTD, згідно із CMR ВІД 15.10.2025 № 479008 транспортування товару по маршруту Гданськ, Польща – Україна здійснювалося LTD «LAMAN TRANS –EXPRESS», що означає, що перевезення товару здійснювали саме дані особи. До митного оформлення не надано документи, які вказували б на юридичний зв`язок між вказаними фірмами, ТОВ «МАСТЕР КАРГО» та ТОВ ДКП "ФАРМАЦЕВТИЧНА ФАБРИКА". Таким чином, лист ТОВ «МАСТЕР КАРГО» від 22.10.2025 № 25-368 не міг бути використаний як належний та допустимий доказ фактично понесених покупцем витрат на транспортування партії оцінюваного товару. Отже, відомості про витрати на транспортування оцінюваного товару не базувались на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, що позбавляло митний орган перевірити достовірність декларування витрат на транспортування, що відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України є складовою митної вартості.
Надана платіжна інструкції в іноземній валюті або банківських металах № 30 від 21.07.2025 не могла бути використана як належний допустимий доказ при визначенні митної вартості, оскільки в призначенні платежу зазначено документ – інвойс від 30.06.2025 № 01DMSO00032102WZQ, однак такий документ в розпорядженні митного органу відсутній, в графі 44 митної декларації зазначено документ за кодом 0325 № 01DMSO00032102WZQ від 30.06.2025, який являється проформою – інвойсом, і не саме інвойсом, як про це зазначено в платіжній інструкції. Також, платіжна інструкція в іноземній валюті – це розпорядження щодо виконання платіжної операції, яку ініціатор має право відкликати до списання коштів з рахунку платника або до настання дати валютування платіжної інструкції, тому не є підтвердженням фактичного переказу коштів на рахунок продавця. Документів, які підтверджують факт оплати товару, а саме SWIFT копій банку до митного оформлення не надано.
Вказане свідчило про наявність ризиків, заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей.
Враховуючи вищенаведене, декларанту направлено електронне повідомлення про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості, а саме:
1) договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов`язаного з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) каталогів, специфікацій, прайс - листів виробника товару;
3) виписки з бухгалтерської документації (в т.ч. для підтвердження транспортних витрат);
4) висновку про вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією;
5) копії митної декларації країни відправлення.
Декларантом листом від 23.10.2025 № б/н надано додаткові документи, за результатами опрацювання яких встановлено, що:
- додатково наданий договір №22-433 від 28.06.2022 Про надання послуг з транспортного експедирування внутрішніх, експортно-імпортних та транзитних вантажів не міг бути використаний як належний доказ підтвердження транспортних витрат, оскільки митному органу надано не повний текст Договору;
- додатково надані рахунки на оплату від 09.10.2025 № 250164 та від 21.10.2025 № 250169 не містили інформацію про товар що транспортувався, його опис, кількість, вагу, тощо. Тобто, не містили достатніх відомостей, які свідчили б про те, що вони стосувались перевезення саме оцінюваної партії товару, таким чином не могли бути використані як достатній доказ для підтвердження транспортних витрат;
- додатково наданий договір на перевезення вантажів автотранспортом № 30/01 від 30.01.2023, додатково надані рахунок-фактура № 4687941 від 21.10.2025 та рахунок-фактура № 4684650 від 09.10.2025, не моли бути використані для підтвердження транспортних витрат, оскільки укладені та видані з/особою, яка не бере участі в ланцюжку перевезення оцінюваного товару. Окрім цього додатково надані рахунки фактури не містили точної інформації про транспортний засіб, яким здійснювалось перевезення, опису, ваги та кількості вантажу, тобто, не містять достатніх відомостей, які свідчили б про те, що вони стосується перевезення саме оцінюваної партії товару;
- висновок про вартість товару № 1957 від 22.10.2025, складений ДП «УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА», не міг бути використаний для підтвердження заявленої митної вартості, оскільки, відповідно до Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440 (зі змінами), під час підготовки висновку оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел, їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. Оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов`язані із об`єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна та іншу істотну інформацію. Зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформація повинні відображатися у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання та у додатках до нього. До висновку про вартість товару № 1957 від 22.10.2025 не долучено документи на підставі яких, експертом здійснено висновок про вартість. За відсутності у розпорядженні митного органу додатків до висновку у вигляді інформації з мережі Інтернет (alibaba.com, accio.com та інші) не можливо перевірити відомості, викладені у висновку та з`ясувати чи проведено експертом аналіз кон`юнктури ринку, та чи проаналізована інформація про вартісні характеристики товарів із інших джерел. Таким чином, висновок, як документ підготовлений з порушенням підходів, передбачених Національним стандартом № 1, не може однозначно засвідчувати обґрунтованість тезисів, які у ньому наведені.
Згідно із ст. 254 Митного кодексу України, митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок. Враховуючи наведене вище, відомості про ціну, викладені у додатково долученій копії митної декларації країни відправлення № 223120250003278525 могли бути використані під час перевірки числових значень заявленої митної вартості у випадку надання митному органу перекладу на українську мову даного документу.
- додатково надана комерційна пропозиція від 25.06.2023 не містила терміну дії, умов поставки, тому не могла бути використана як належний доказ підтвердження митної вартості оцінюваного товару.
З урахуванням викладеного декларанту надано консультацію стосовно рівня митної вартості товарів, якими володіє митниця, та який можливо застосувати до імпортованого товару.
Листом на консультацію від 24.10.2025 № б/н декларантом надіслано додаткові документи, за результатами опрацювання яких встановлено, що:
- відповідно до п. 1.2 додатково наданого договору №22-433 від 28.06.2022 Про надання послуг з транспортного експедирування внутрішніх, експортно-імпортних та транзитних вантажів Сторони підписують Додаткову угоду, яка є його невід`ємною частиною, та може містити відомості, які впливають на рівень визначення митної вартості, однак такий документ в розпорядження митного органу не надано;
- додатково наданий договір № 28720 від 11.11.2021, укладений між ТОВ «ТРАНСЛОГІСТИК –ЮА» та «SLT TRANS LOGISTIS Sp.Z.O.O», а не між ТОВ «ТРАНСЛОГІСТИК –ЮА» GREAT MASTER LOGISTICS CO., LTD., як зазначено у відповіді на консультацію від 24.10.2025;
- додатково надана специфікація на наступну поставку № 4 не могла бути використана як належний доказ підтвердження митної вартості, оскільки не стосується оцінюваної партії.
Митну вартість товару визнано за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч. 3 ст. 64 МКУ, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожого товару за МД від 05.06.2025 № 25UA101020018526U1 – «Лікарський засіб: Диметилсульфоксид рідина або кристали (субстанція) у пластмасових бочках для фармацевтичного застосування – 9900 кг. Партія – 014250216M, 44 бочки по 225 кг. Дата виробництва 16/02/2025р. Строк придатності – 15.02.2027р. Номер реєстраційного посвідчення – UA/18037/01/01. CAS#67-68-5. Використовується у фармацевтичній промисловості, для власних потреб, як компонент при виготовленні препаратів власного виробництва, що застосовуються при захворюваннях опорно-рухового апарату. Не є товаром подвійного використання. Не для військового призначення. Країна виробництва CN. Виробник – Хубей Ксінгфа Кемікалс Груп Ко., Лтд. Торгівельна марка - Хубей Ксінгфа Кемікалс Груп Ко., Лтд.» - 6,56 $ за кілограм з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.
Суд при наданні правової оцінки висновкам відповідача зазначає наступне.
Стосовно викладеного зазначаємо наступне.
Відповідно до п.1.1 Договору про надання послуг транспортного експедирування внутрішніх, експортно-імпортних та транзитних вантажів №22-433 від 28.06.2022, укладеного між позивачем як Замовником та ТОВ «Майстер Карго» як Експедитором, ТОВ «Майстер Карго» як Експедитор зобов`язується виконати чи організувати виконання означених договором транспортно-експедиторських та інших послуг, пов`язаних із перевезенням внутрішніх, експортно-імпортних та транзитних вантажів, які прямують до/із України, територією України та третіх країн.
Згідно з п. 1.2 Договору №22-433, Експедитор:
- забезпечує оптимальне транспортне обслуговування, організовує перевезення вантажів різними транспортними засобами територією України та закордонних держав згідно умов договору, підсипаного згідно з вимогами «Інкотермс 2020»;
- фрахтує національні, іноземні судна, задіює інші транспортні засоби та забезпечує їх подачу до портів, залізничних станцій, терміналів та інших об`єктів для своєчасного відправлення вантажів;
- надає згідно до встановлених чинним законодавством порядку учасникам транспортно-експедиторської діяльності замовлення на відправлення вантажів, доручення та наряди на відвантаження;
- здійснює розрахунок із портами, транспортними організаціями за перевезення, перевалку, зберігання вантажів та додаткові послуги;
- надає інші допоміжні та відповідні до перевезення транспортно-експедиційні послуги, передбачені додатковою угодою.
Крім того, у відповідності до п.2.2 Договору №22-433, Експедитор:
- зобов`язується за дорученням замовника та за його рахунок, організовувати перевезення вантажів морським, автомобільним, залізничним, повітряним або змішаним транспортом та забезпечити оптимальне транспортно-експедиторське обслуговування вантажів (п.2.2.1);
- зобов`язується провести своєчасні розрахунки із транспортними організаціями за перевезення, перевалку та передачу вантажів на державних кордонах, в портах, пунктах перевалки;
- має право залучати до викопаний своїх обов`язків інших осіб.
На виконання умов вищевказаного Договору №22-433 ТОВ «Майстер Карго» організувало та самостійно провело розрахунок з перевізниками в ланцюгу транспортування за доставку оцінюваного товару.
Так, на виконання умов Договору про надання послуг транспортного експедирування внутрішніх, експортно-імпортних та транзитних вантажів №22-433 від 28.06.2022, ТОВ «Майстер Карго» уклало Договір про транспортно-експедиторське обслуговування №1401/22 від 14.01.2022 з ТОВ “Транслогістик-юа”, відповідно до умов якого ТОВ «Майстер Карго» як клієнт доручає ТОВ «Транслогістик-юа» як експедитору організувати за рахунок клієнта транспортно-експедиторське обслуговування, перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів по території України і в міжнародному сполучення, а також надати інші транспортно- експедиторські послуги клієнту за згодою сторін (п.1.1 договору). Згідно з п.2.1.1 вказаного договору, ТОВ «Транслогісика-юа» зобов`язалось організовувати перевезення вантажів, при необхідності - укладати від свого імені договори з транспортним організаціями, автомобільними перевізниками та здійснювати розрахунки з портами, транспортними, експедиторськими та іншими організаціями для виконання своїх зобов`язань за договором (п.2.2.1 договору).
У свою чергу, на виконання умов Договору про транспортно-експедиторське обслуговування №1401/22 від 14.01.2022 ТОВ “Транслогістик-юа” уклало Договір перевезення вантажів автотранспортом № 30/01 від 30.01.2023 з ТОВ «Ламан Транс-експрсс», згідно умов якого ТОВ «Транслогістик-юа» доручає, а ТОВ «Ламан Транс- експрес» бере на себе зобов`язання перевезти вантаж по території України та/або за її межами, в міжнародному сполученні, і доставити його належному утримувачу, згідно із транспортною накладною (TTH/CMR). Вантажним автотранспортом (контейнеровоз, тент, реф., ізотерм і т.п.), що належать виконавцю на праві власності або залучений в іншій формі. Згідно з п.2.1 вказаного договору, ТОВ «Транслогістик-юа» виступаючи від свого імені та від імені та осіб, з якими він має відповідні угоди, здійснювати оплату за належне перевезення, що й було ним зроблено. На підставі міжнародно-автотранспортної накладної (CMR) від 15.10.2025 №479008 ТОВ «Ламан Транс-експрес» здійснило доставку оцінюваного товару автотранспортом за маршрутом Гданськ-Житомир.
Договір №28720 від 11 листопада 2021 року з SLT TRANS LOGISTIC S.p Z.o.o, згідно умов якого SLT TRANS LOGISTIC S.p Z.o.o надає послуги з транспортно-експедиторського обслуговування експортних, імпортних вантажів замовника, що включають в себе: організацію перевезення всіма необхідними видами транспорту, оплату послуг перевізників, організацію зберігання, огляду, вантажно-розвантажувальних робіт, інші послуги. Згідно п.2.1 договору, SLT TRANS LOGISTIC S.p Z.o.o має право та зобов`язаний вибирати та змінювати види транспорту та маршрут перевезення, укладати від свого імені договори з перевізниками, організовувати міжнародне перевезення вантажів, проводити розрахунки з залученим організаціями, забезпечувати покриття всіх міжнародних перевезень належним чином шляхом оформлення єдиного міжнародного перевізного документу - авіаційна накладна (Air Waybill), міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR), коносамент (Bill of Lading) тощо.
У свою чергу, SLT TRANS LOGISTIC S.p Z.o.o виступило фрахтувальником та уклало з GREAT MASTER LOGISTICS CO як фрахтівником договір морського перевезення оцінюваного товару, що підтверджується коносаментом від 19.08.2025 №EURFL25804421GDN, де як фрахтувальник зазначено SLT TRANS LOGISTIC S.p Z.o.o, а як фрахтівник - GREAT MASTER LOGISTICS CO.
Відповідно до ст.133 Кодексу торгівельного мореплавства України, за договором морського перевезення вантажу перевізник або фрахтівник зобов`язується перевезти доручений йому відправником вантаж з порту відправлення в порт призначення і видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (одержувачу), а відправник або фрахтувальник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату (фрахт). Фрахтувальником і фрахтівником визнаються особи, що уклали між собою договір фрахтування судна (чартер).
Водночас, відповідно до ст. 134 Кодексу торгівельного мореплавства України, документами, що підтверджують наявність і зміст договору морського перевезення вантажу, є: 1) рейсовий чартер - якщо договір передбачає умову надання для перевезення всього судна, його частини або окремих суднових приміщень; 2) коносамент - якщо договір не передбачає умови, зазначеної в пункті 1 цієї статті; 3) інші письмові докази.
Таким чином, наявність договірних відносин в ланцюгу постачання оцінюваного товару між SLT TRANS LOGISTIC S.p Z.o.o та GREAT MASTER LOGISTICS CO підтверджується самим коносаментом від 19.08.2025 року №EURFL25804421 GDN.
Усі вказані договори та коносамент з зазначенням SLT TRANS LOGISTIC S.p Z.o.o як особи, що здійснила замовлення фрахту, були надані митному органу під час митного оформлення оцінюваного вантажу та підтверджують весь ланцюг доставки та правомірність виставлення саме ТОВ «Майстер Карго» як безпосередньо відповідальною перед позивачем особою, що здійснює транспортно-експедиторське обслуговування но доставці оцінюваного товару в Україну , рахунків на оплату такої доставки.
Згідно із CMR від 15.10.2025 №479008 транспортування товару по маршруту Гданськ, Польща - Україна здійснювалося LTD «LAMAN TRANS-EXPRESS», що означає, що перевезення товару здійснювала саме дана особа. Як зазначено вище, ТОВ «Майстер Карго» уклало Договір про транспортно-експедиторське обслуговування №1401/22 від 14.01.2022 з ТОВ «Транслогістик-юа», а ТОВ "Транслогістик-юа" уклало Договір перевезення вантажів автотранспортом №30/01 від 30.01.2023 року з ТОВ «Ламан Транс-експрес», тобто участь ТОВ «Ламай Транс-експрес» у ланцюгу доставки оцінюваного товару є очевидною та підтвердженою.
Крім того, лист ТОВ «МАСТЕР КАРГО» від 22.10.2025 №25-368 свідчить про фактично понесені покупцем витрати на транспортування партії оцінюваного товару, оскільки містить посилання на коносамент, згідно якого прибув оцінюваний товар.
Також згідно з п.1.2 Договору про надання послуг транспортного експедирування внутрішніх, експортно- імпортних та транзитних вантажів №22-433 від 28.06.2022, сторони підписують Додаткову угоду, що є невід`ємною частиною Договору, щодо надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу, а такі додаткові, не передбачені самим договором послуги при доставці оцінюваного товару не надавались, відповідно, підписання додаткової угоди не здійснювалось.
Твердження відповідача про те, що додатково надані рахунки на оплату ТОВ «Майстер Карго» від 09.10.2025 року №250164 та від 21.10.2025 року №250169 не містять інформацію про товар що транспортувався, його опис, тобто, не містять достатніх відомостей, які свідчили б про те, шо вони стосуються перевезення саме оцінюваної партії товару, тому не можуть бути використані як достовірний доказ для підтвердження транспортних витрат, не відповідає дійсності, оскільки ці рахунки містять посилання на коносамент, за яким здійснювалась доставка оцінюваного товару, кількість його місць та вагу.
Додатково наданий договір на перевезення вантажів автотранспортом №30/01 від 30.01.2023, додатково надані рахунок-фактура №4687941 від 21.10.2025, рахунок-фактура №4684650 від 09.10.2025 можуть бути використані для підтвердження транспортних витрат, оскільки цей Договір було укладено між ТОВ «Транслогістик-юа», яке надавало послуги на виконання укладеного з ТОВ «Майстер Карго» договору, та автотранспортним перевізником ТОВ «Ламай Транс- експрес». Тобто, ТОВ «Транслогістик-юа» є безпосереднім учасником перевезення у ланцюгу доставки оцінюваного товару в Україну.
Надані рахунки містять посилання на номер контейнера, в якому перевозився оцінюваний товар, і на Договір №1401/22 від 14.01.2022. 
SLT TRANS LOGISTIC S.p Z.o.o виступило фрахтувальником та уклало з GREAT MASTER LOGISTICS CO як фрахтівником договір морського перевезення оцінюваного товару, що підтверджується коносаментом від 19.08.2025 року №EURFL25804421GDN, де як фрахтувальник зазначений SET TRANS LOGISTIC S.p Z.o.o, а як фрахтівник - GREAT MASTER LOGISTICS CO. та вказано № контейнеру, в якому було здійснено транспортування оцінюваного товару. Наявність договірних відносин в ланцюгу постачання оцінюваного товару між SET TRANS LOGISTIC S.p Z.o.o та GREAT MASTER LOGISTICS CO підтверджується самим коносаментом від 19.08.2025 №EURFL25804421GDN.
Зміст вказаних документів щодо транспортних витрат підтверджує існуючі та беззаперечні факти домовленостей сторін та підтверджує правомірність заявленої митної вартості, і не змінює розмір складових.
Оскільки законодавством не визначено вичерпного переліку документів, що надаються декларантом на підтвердження розміру витрат на транспортування товарів, суд уважає, що надані контролюючому органу документи про транспортні та експедиторські витрати є належним та допустимим доказом розміру таких витрат.
Таким чином, позивачем повністю підтверджена вартість транспортних послуг на всьому шляху переміщення товару і саме така вартість включена до митної вартості товару відповідно до митних декларацій.
Як вбачається з матеріалів справи, оплата за ввезений товар здійснена на підставі платіжної інструкції № 30 від 21.07.2025 у розмірі 31482, 00 грн. В самій інструкції в графі призначення платежу вказано контракт № 2/VPh/Hub від 05.05.2025 та інвойс №01DMS000032102WZQ від 30.06.2025 року.
На думку відповідача, вказана платіжна інструкція не може бути використана як належний допустимий доказ при визначенні митної вартості, оскільки в призначенні платежу зазначено документ - інвойс від 30.06.2025 тоді як він являється проформою – інвойсом.
Суд при цьому зазначає, що до митного оформлення надавались і проформа інвойс №01DMS000032102WZQ від 30.06.2025, і комерційний інвойс №01DMS000030442WZQ від 25.07.2025. Відтак, посилання у платіжному дорученні на помилкову назву документу за наявності обох документів у розпорядженні митного органу не робить платіжне доручення №30 від 21.07.2025 таким, що не підтверджує оплату оцінюваного товару.
Крім того, у відповідності з п.5.1 Контракту №2/VPh/Hub від 05.05.2025, платіж за контрактом відповідно до Специфікації на кожну поставку Покупець здійснює на умовах, зазначених у Специфікаціях на конкретне постачання. Згідно з Специфікацією №3 від 24.06.2025 на поставку оцінюваного товару, оплата за товар здійснюється на умовах 100% попередньої оплати, тобто сам факт поставки товару підтверджує отримання постачальником попередньої оплати за нього.
У Рішенні про коригування митної вартості відповідач вказав про неприйняття до уваги комерційної пропозиції від 25.06.2023, тоді як у матеріалах справи міститься комерційна пропозиція саме від 24.06.2025. 
Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду від 23.10.2020 у справі №810/690/17, в комерційній практиці при просуванні товару на ринок одним із методів встановлення контактів з потенційними покупцями є направлення продавцем комерційної пропозиції (оферти) або прейскуранта (прайс-листа). При розгляді наданих декларантом каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару контролюючий орган має упевнитися, що інформацію, яка міститься в зазначених документах, можна ідентифікувати з поставкою оцінюваних товарів. Позивачем при митному оформленні товарів був поданий митниці прайс-лист, в якому ціна товарів, пред`явлених до митного оформлення, збігається з задекларованою позивачем ціною товарів. Прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей як на підставу для коригування митної вартості товарів.
Отже, прайс-лист та комерційна пропозиція є комерційними документами, та не є розрахунковими, а тому не є доказом взаєморозрахунків між сторонами контракту.
Щодо неможливості використання як належного доказу підтвердження митної вартості додатково наданої специфікації на наступну поставку №4, оскільки вона не стосується оцінюваної партії, суд зазначає, що вона свідчить про нижчу ціну наступної партії аналогічного товару з метою стимулювання позивача як покупця до подальшої співпраці.
Судом встановлено, що за основу для коригування митної вартості придбаного позивачем товару за резервним методом митним органом взято інформацію щодо вартості товару з МД від 05.06.2025 № 25UA101020018526U1.
Суд зауважує, що вказана декларація не може вважатися об`єктивним джерелом інформації в цілях коригування митної вартості товару, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку. До того ж, вищезазначена декларація не розкриває умов поставки товару, що безпосередньо впливає на його митну вартість під час митного оформлення.
Вказана митна декларація не містить жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність з товаром, що ввозився позивачем. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару. Проте у спірних правовідносинах, як з`ясовано судом, митним органом такого порівняння зроблено не було. До суду документів, котрі б висвітлювали характеристики імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, подано не було.
Наявність в базі даних ЄАІС ДФС інформації про те, що товар, який задекларовано та ввезено в Україну за іншою вартістю, ніж задекларовано позивачем, за відсутністю інших, визначених законом підстав, не може бути підставою для коригування митної вартості товару, ввезеного позивачем, оскільки з бази даних не вбачається умови договору, між ким він укладався, при цьому безліч обставин можуть впливати на ціну товару (його характеристика, виробник, умови і обсяги поставки, наявність знижок), адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономної волі і свободи договору.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 04.09.2018 по справі № 814/2659/16, від 21.08.2018 по справі № 804/7845/17, від 07.12.2018 по справі №809/4367/15.
Суд зауважує, що у спірних правовідносинах матеріалами справи підтверджено надання позивачем під час митного оформлення товару всіх документів, що містять у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.
Відповідачем не доведені неповнота, неточність чи недостатність наданих позивачем з митною декларацією документів та наведених в них відомостей для визначення митної вартості товару за основним методом, наявність установлених частинами 1 та 2 статті 58 Митного кодексу України обмежень для застосування першого методу та обставин, зазначених в частині 6 статті 54 Митного кодексу України, для відмови у митному оформленні товару за першим методом, а, отже, і підстав для застосування положень частини 3 статті 57 та частини 3 статті 58 Митного кодексу України, тобто використання резервного методу визначення митної вартості товару при недоведеності неможливості її визначення за основним.
З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що митний орган не довів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надані достатні докази, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору.
Сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем-нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.
При цьому митний орган належно не обґрунтував своє рішення про коригування митної вартості товару та не вказав, чому документи, надані декларантом згідно з переліком, передбаченим статтею 53 МК України, унеможливлюють застосування першого (основного) методу визначення митної вартості товару.
В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірність коригування митної вартості товарів згідно із оскаржуваним рішенням від 24.10.2025 № UA101000/2025/000179/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2025/001111, тому їх слід визнати протиправними і скасувати.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДКП «Фармацевтична Фабрика» підлягають задоволенню.
У силу приписів ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДКП «Фармацевтична Фабрика» (вул. Шляхетна, 5, м. Житомир, 10014, код ЄДРПОУ 32744083) до Житомирської митниці Державної митної служби України (вул. Перемоги, 25, м. Житомир, 10003, код ЄДРПОУ 44005610) про визнання протиправними рішення та скасування картки відмови задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати рішення Житомирської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товару від 24.10.2025 № UA101000/2025/000179/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2025/001111.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці Державної митної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДКП «Фармацевтична Фабрика» сплачений судовий збір у сумі 6056,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Черноліхов

17.03.26