Справа № 274/1612/26 
Провадження №1-кп/0274/584/26 

ВИРОК
Іменем України  

09.03.2026 м.Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:
головуючої судді     ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання  ОСОБА_2 ,
розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12026065480000032 від 05.02.2026, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Терехове Бердичівського району Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , учасник бойових дій, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
в с т а н о в и в:
04.03.2026 до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області відповідно до вимог ст. ст. 36, 291, 301, 302 КПК України надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12026065480000032 від 05.02.2026 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, із клопотанням прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та заявами учасників кримінального провадження про розгляд справи у спрощеному провадженні.
Вивчивши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали, судом встановлено, що клопотання учасників кримінального провадження про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України.
Так, обвинуваченому ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
До обвинувального акта додані: реєстр матеріалів досудового розслідування, внесеного до №12026065480000032 від 05.02.2026, розписка про отримання обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваним ОСОБА_3 , розписка про отримання обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування захисником ОСОБА_5 , письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, письмова заява потерпілої ОСОБА_6 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, матеріали досудового розслідування кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд вважає за можливе розглядати обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час дізнання обставини та згоден із розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Судом встановлено, що 02.02.2026 близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_6 перебували в приміщенні кухні за адресою: АДРЕСА_1 .
У цей час та в цьому місці між ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взяв у свою праву руку скляну ємність та, приклавши відповідну силу, кинув її в обличчя ОСОБА_6 , удар від якої прийшовся в чоло останньої.
В результаті вчинення вказаних дій ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді рани на чолі зліва, яке належить до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
На підставі викладеного суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні даного кримінального проступку за встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та умисні дії його кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю вказаного кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
При вирішенні питання про вид та міру покарання суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, відповідно до ст. 12 КК України належить до кримінальних проступків.
Згідно зі ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать у тому числі принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Виходячи з указаної мети, принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності, ступеню тяжкості вчиненого правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, даних про винну особу, яка на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, є учасником бойових дій, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, беручи до уваги те, що покарання повинно призначатися згідно з принципом індивідуалізації та має на меті не лише кару, а й виправлення обвинуваченого, суд призначає ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкції частини статті закону, за якою він притягується до кримінальної відповідальності.
Призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, справедливим у співвідношенні з тяжкістю та обставинами скоєного та відповідатиме цілям покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не подано.
Даних про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.
Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 302, 368, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1