Номер провадження: 33/813/680/26
Номер справи місцевого суду: 521/5442/25 
Головуючий у першій інстанції Тополева Ю. В. 
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,
розглянувши клопотання ОСОБА_1  про поновлення строку на апеляційне оскарження за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановив:
Постановою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 18.11.2025 за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000,00 грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.
20.02.2026 ОСОБА_1 звернувся з апеляційною на постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 18.11.2025, в якій апелянт просив оскаржувану постанову скасувати та провадження по справі закрити. Разом з апеляційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що ОСОБА_1 не був обізнаний з рішенням суду першої інстанції, отримав копію вказаної постанови саме 13.02.2026. Також зазначає, що наразі ОСОБА_1 є діючим військовим та продовжує брати участь у забезпеченні державного суверенітету, незалежності та територіальної цілісності України, а тому обмежений в можливості оперативно реагувати на судові рішення та подавати процесуальні документи до суду, оскільки здебільшого перебуває в районі бойових дій.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з таких підстав.
За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. 
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.
Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.
У своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п. 27 від 26.04.2007 у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14.10.2003). При визначеності наявності поважності причин пропуску, національний суд насамперед має виходити із наявності об`єктивних причин, які унеможливлювали особу вчасно подати апеляційну скаргу, або вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова прийнята судом першої інстанції 18.11.2025. Розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 . Копія вказаної постанови отримана захисником ОСОБА_1  - адвокатом Маракушевим І.О. 24.11.2025 о 12:44:44, що підтверджується довідкою Хаджибейського районного суду м. Одеси (а.с. 42).
Згідно матеріалів справи, за час перебування матеріалів на розгляді в місцевому суді з 04.04.2025 року по 18.11.2025 року, ОСОБА_1  приймав участь у попередніх судових засіданнях, а також будучи повідомленим про розгляд справи 18.11.2025 року, звернувся з клопотанням, в якому просив розглянути справу без його участі (а.с. 37).
Будучі обізнаним про розгляд справи 18.11.2025 року, заяву про видачу йому копії постанови чи ознайомлення з матеріалами справи до місцевого суду ОСОБА_1  не подавав.
Враховуючи, що оскаржена постанова винесена судом 18.11.2025 року, строк на апеляційне оскарження сплив 28.11.2025 року.
Звертаючись до суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Хаджибейського районного суду м. Одеси від 18.11.2025, скаржником будь-яких обставин неможливості звернення з апеляційною скаргою в передбачений законом строк, які були б об`єктивно непереборними в цей період, та не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами не наведено та відповідних доказів не надано.
Стосовно наданої разом з апеляційною скаргою довідкою, що матрос ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , не є таким доказом, що може беззаперечно свідчити про безперервне виконання останнім бойових задач та неможливість цікавитись про рух розгляду справи, так як на час вчинення адміністративного правопорушення останній вже був призваний на службу.
Тобто, дослідженні матеріали та обставини справи дають апеляційному суду підстави вважати, що скаржник був обізнаний про розгляд справи, а тому повинен був проявити зацікавленість результатом розгляду даного протоколу в розумний строк.
З цих підстав, слід зазначити, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція), кожен при вирішенні судом питання щодо його прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 рішення ЄСПЛ) від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Разом з тим, ставлячи питання про поновлення строку, апелянт не вказує про існування в нього об`єктивно обумовлених труднощів чи перешкод, що унеможливили або значно ускладнили апелянту своєчасно цікавитись про стан розгляду справи за відомим йому протоколом про адміністративне правопорушення, що складений відносно нього, та відповідно своєчасно оскаржити судове рішення від 18.11.2025 року.
Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що з дати ухвалення оскаржуваної постанови минуло три місяці, крім того апелянтом подавалась заява про розгляд справи без його участі (а.с. 37), копію вказаної постанови було отримано захисником апелянта - адвокатом Маракушевим І.О. 24.11.2025 о 12:44:44 (а.с. 42), отже апеляційний суд вважає, що апелянтом не обґрунтовано належним чином поважних і виключних причин пропуску строку на оскарження постанови судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 18.11.2025, а тому в поновленні строку на оскарження зазначеної постанови стороні слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП слід повернути апелянту.
Інших доказів, які свідчать про існування поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та які могли бути підставою для його поновлення, матеріали справи не містять.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження та з наданням належних доказів поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження.
Апеляційний суд наголошує, що положеннями ст. 294 КУпАП прямо визначено, що строк на апеляційне оскарження рахується з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії судового рішення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
постановив:
Відмовити в задоволені клопотання ОСОБА_1  про поновлення строку на апеляційне оскарження за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження та з наданням належних доказів поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  повернути особі, яка її подала, разом з доданими до неї матеріалами.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя 
Одеського апеляційного суду      Є.С. Сєвєрова