П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2025 року м. Київ

Справа №381/3915/24
Провадження: № 22-ц/824/16257/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,
суддів Верланова С. М., Нежури В. А., 
секретар Лаврук Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Клименка Тараса Васильовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»
на рішення Макарівського районного суду Київської області від 05 серпня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Сініциної О. С.,
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

В серпні 2024 року ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 30.10.2023 ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Бізнес Позика» договір про надання кредиту № 479174-КС-001 шляхом обміну електронними повідомленнями у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого, ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 21 000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 21 000 грн, шляхом перерахування на банківську картку позичальника НОМЕР_1 , зазначену під час заповнення анкетних даних в особистому кабінеті. Боржник свої зобов`язання за кредитним договором від 30.10.2023 № 479174-КС-001 належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 25.07.2024 утворилась заборгованість у розмірі 91 203,66 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 21 000 грн; суми прострочених платежів по процентах - 67 053,66 грн, суми прострочених платежів за комісією - 3 150 грн, що стало підставою для звернення до суду.
Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 05 серпня 2025 рокупозов ТОВ «Бізнес Позика» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», код ЄДРПОУ 41084239, заборгованість у розмірі 54 600 грн та судовий збір у розмірі 1450 грн 20 коп.
Не погодившись із таким судовим рішенням в частині незадоволених позовних вимог, адвокат Клименко Т. В. в інтересах ТОВ «Бізнес Позика» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, рішення суду в частині стягнення відсотків просив змінити шляхом збільшення суми з 30 450 грн до 67 053,66 грн.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд неправильно ототожнив відсотки за користування кредитом із штрафними санкціями та неправильно витлумачив норми ЦК України (ст. 1048, 1056-1, 625) та судову практику. Крім того, суд не дослідив у повному обсязі обставини справи та докази, зокрема, графік платежів та умови договору. Відмічає, що договірні відсотки нараховувалися в межах строку кредитування. Позика надана на 24 тижні до 15.04.2024, з фіксованою ставкою 2% на день у разі прострочки. У випадку прострочення більш ніж на 7 днів дія зниженої ставки припиняється і застосовується стандартна ставка. Усі нарахування (67 053,66 грн) відбулися до закінчення строку дії договору, тобто, до 15.04.2024. Відповідачка порушила умови договору, не зробив жодного платежу, що активувало стандартну процентну ставку. З цього випливає, що позивач мав законне право нараховувати відсотки в збільшеному розмірі. Крім того, звертає увагу на те, що суд не розмежував проценти за правомірне користування коштами (договірні відсотки, ст. 1048 ЦК) та проценти за прострочення (ст. 625 ЦК), адже нараховані проценти не є штрафними, не включають пеню чи санкції, тобто, це звичайна плата за користування кредитом. Водночас, суд не мав права змінювати договірні умови, особливо, розмір погоджених сторонами відсотків. Такі висновки суперечать сталій судовій практиці.
Ухвалами Київського апеляційного суду від 19 вересня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Учасники у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ТОВ «Бізнес Позика» підлягає задоволенню.
Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 30.10.2023 між сторонами було укладено кредитний договір №479174-КС-001, за умовами якого ТОВ «Бізнес Позика» (кредитодавець) надало позичальнику грошові кошти в розмірі 21 000 грн на умовах строковості, поворотності та платності (а. с. 24 - 32).
Отже, умовамип. 2.1. договорупередбачено, що позичальник зобов`язувався повернути кредит, а також сплатити проценти та комісію за надання кредиту відповідно до умов договору та Правил надання споживчих кредитів.
П. 2. 2 передбачено тип кредиту - споживчий кредит, що укладається з метою задоволення особистих (непідприємницьких) потреб позичальника.
Відповідно до п. 2.3договору, строк кредитування становить 24 тижні, протягом яких позичальник зобов`язується повернути отримані грошові кошти відповідно до графіку платежів.
Процентна ставка:стандартна процентна ставка за користування кредитом встановлена на рівні 2,00000000% на день, є фіксованою, тобто, незмінною протягом усього строку дії договору.
Знижена процентна ставка -1,15012099% на день, також фіксована, і застосовується у разі належного виконання позичальником умов договору, зокрема - дотримання графіку платежів (п. 2.4договору).
Комісія за надання кредиту становить 3 150 грн, є одноразовою, фіксованою сумою, і, відповідно до договору, не може бути змінена кредитодавцем в односторонньому порядку (п. 2.5).
Умовами кредитного договору (п. 2.7)передбачено термін дії договору, а самедо 15.04.2024, що є граничною датою виконання зобов`язань за цим договором.
Згідно з п. 3.2.2 договору, у разі виникнення прострочення за графіком платежів більше ніж на 7 календарних днів, втрачає чинність знижена процентна ставка, і з 8-го дня прострочення застосовується стандартна процентна ставка 2% на день.
Пунктом 3.2.3 та додатком №1 до договору визначено графік платежів, згідно з яким, у разі належного виконання зобов`язань позичальником, загальна сума до повернення становить 54 600 грн, з яких 30 450 грн - проценти. Розрахунок здійснюється з урахуванням того, що основна сума боргу поступово зменшується, що, відповідно, зменшує і базу для нарахування процентів.
Задовольняючи позов частково та відмовляючи у стягненні відсотків у визначеному позивачем розмірі, суд першої інстанції виходив з того, що за умовами кредитного договору №479174-КС-001 від 30.10.2023 строк дії договору був чітко визначений, до 15.04.2024, отже проценти за користування кредитом могли нараховуватись виключно протягом періоду дії договору.
Крім того, суд звернув увагу на те, що положення договору не містять окремої умови, яка б передбачала нарахування процентів після спливу строку кредитування у разі прострочення, а отже, намагання стягнути такі проценти суперечить принципу визначеності зобов`язань та правовій природі строкового кредиту.
Перевіряючи висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За правилами ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
З вищенаведених норм убачається, що питання визначення процентної ставки за кредитним договором вирішується виключно сторонами у договорі.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію"; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію"; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію", вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України "Про електронну комерцію".
Відповідно до ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Так, у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові та ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак, відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Ураховуючи вищевикладене, можна дійти висновку, що між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору кредитного договору щодо надання кредитних коштів, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.
Як зазначено вище, відповідно до умов кредитного договору №479174-КС-001 від 30.10.2023, кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 21 000 грн на умовах строковості, поворотності та платності. 
Строк кредитування становив 24 тижні, кінцева дата виконання зобов`язань - 15.04.2024.
Згідно з п. 2.4 договору, передбачено дві фіксовані процентні ставки:
Знижена процентна ставка - 1,15012099% на день, яка застосовується за умови належного виконання графіку платежів;
Стандартна процентна ставка - 2,00000000% на день, яка застосовується у разі прострочення понад 7 днів (п. 3.2.2 договору).
Крім того, умовами договору передбачено фіксовану комісію за надання кредиту в розмірі 3 150 грн, яка не підлягає зміні кредитодавцем в односторонньому порядку.
У пункті 3.2.2 договору чітко передбачено, що у разі порушення графіку платежів і виникнення прострочення понад 7 календарних днів, з 8-го дня (тобто з 21.11.2023), процентна ставка змінюється з пільгової (зниженої) на стандартну, і застосовується до кінця строку дії договору - до 15.04.2024.
У графіку платежів визначено, що перший платіж у розмірі 4 550 грн мав бути сплачений 13.11.2023, однак, відповідачка не виконала зобов`язання, а також не здійснила жодного подальшого платежу протягом усього строку дії договору, що стало прямим порушенням умов договору, яке активувало механізм переходу до нарахування стандартної процентної ставки, як це було заздалегідь погоджено сторонами договору.
Відтак, за період: з 30.10.2023 по 20.11.2023 включно, проценти нараховувались за зниженою ставкою 1,15012099% на день;
з 21.11.2023 по 15.04.2024 включно - за стандартною ставкою 2,00000000% на день.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та ч. 3 ст. 42 Конституції України позивач включив у договір із споживачем умови, які є несправедливими щодо нарахувань відсотків, оскільки суд першої інстанції помилково ототожнив проценти за користування кредитом, що регулюються ст.ст. 1048,1056-1 ЦК України та нараховуються протягом строку договору та компенсацію (штраф, пеня) за невиконання зобов`язання за договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості, позивач не нараховував штраф та пеню за не виконання зобов`язання відповідачем.
Ураховуючи викладене, суд першої інстанції не мав права зменшувати загальний розмір відсотків річних, який був погоджений та прийнятий сторонами.
Навпаки, розрахунок позивача є коректним і узгоджується з положеннями договору, оскільки проценти були нараховані виключно в межах строку дії договору, до 15.04.2024 включно, а після 15.04.2024 проценти не нараховувались, про що свідчить фіксований залишок боргу - 67 053,66 грн.
У зазначену суму входить: 5 313,66 грн - проценти, нараховані за зниженою ставкою у період з 30.10.2023 по 20.11.2023;
61 740,00 грн - проценти, нараховані за стандартною ставкою у період з 21.11.2023 по 15.04.2024.
Отже, нарахування процентів є правомірним, передбаченим договором та відповідає вимогам статей 1048, 1050 та 1056-1 Цивільного кодексу України.
Колегія суддів перевірила розрахунок заборгованості, наданий позивачем та вважає його достовірним, арифметично правильним та обґрунтованим, а тому позов ТОВ «Бізнс Позика» підлягає задоволенню в повному обсязі в межах заявлених вимог.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції невірно встановлені фактичні обставини у справі, висновки суду не відповідають наданим сторонами доказам, судом неправильно застосовано норми матеріального права, а тому рішення суду першої інстанції у відповідності до положень ст. 376 ЦПК України в оскаржуваній частині підлягає скасуванню.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 05 серпня 2025 року з відповідачки ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» було стягнуто заборгованість у розмірі 54 600 грн та судовий збір у сумі 1 450 грн 20 коп. Однак, з огляду на те, що резолютивна частина рішення не містить чіткої деталізації, яка саме сума стягується за тілом кредиту, відсотками чи іншими платежами, колегія суддів вважає за необхідне уточнити структуру заборгованості та переглянути її розмір.
З урахуванням встановлених обставин, зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» підлагяє стягненню загальна сума заборгованості в розмірі 91 203 грн 66 коп, яка складається з:
суми прострочених платежів за тілом кредиту - 21 000 грн;
суми прострочених відсотків - 67 053 грн 66 коп;
суми прострочених комісійних платежів - 3 150 грн.
У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги ТОВ «Бізнес Позика», колегія суддів вважає обґрунтованим також збільшення суми судового збору, стягнутого з відповідачки за розгляд справи в суді першої інстанції з 1 450 грн 20 коп до 2 422 грн 40 коп, а також стягнути судовий збір за подання ТОВ «Бізнес Позика» апеляційної скарги у розмірі 3 633 грн 60 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Клименка Тараса Васильовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» задовольнити.
Рішення Макарівського районного суду Київської області від 05 серпня 2025 року в частині відмови у стягненні процентів скасувати та ухвалити нове про задоволення цих позовних вимог, у зв`язку з чим збільшити загальний розмір стягнутої заборгованості з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (адреса розташування: бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, місто Київ, 01133, код ЄДРПОУ 41084239) з 54 600 грн до 91 203 грн 66 коп, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 21 000 грн; суми прострочених платежів по процентах - 67 053 грн 66 коп; суми прострочених платежів за комісією - 3 150 грн.
Збільшити розмір стягнутого з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (адреса розташування: бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, місто Київ, 01133, код ЄДРПОУ 41084239) судового збору за подання позовної заяви з 1 450 грн 20 коп до 2 422 грн 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (адреса розташування: бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, місто Київ, 01133, код ЄДРПОУ 41084239) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 633 грн 60 коп. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Повне судове рішення складено 03 квітня 2026 року

Головуючий Т. О. Невідома

Судді С. М. Верланов

В. А. Нежура