Справа № 526/3950/25
Провадження № 1-кп/526/138/2026

В И Р О К
іменем України

23 березня 2026 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1 , 
за участю секретаря – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого – ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Гадячі кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12025170560000355 відносно
  	ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лободіно Гадяцького району Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, працюючого в ПАТ «Укрнафта» раніше не судимого,	

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,
встановив:
04 липня 2025 року, близько 20 год. 00 хв., у місті Гадяч Миргородського району Полтавської області водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно справним легковим автомобілем «ЗАЗ-DAEWOO», модель «LANOS», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. Полтавської в напрямку до вул. Драгоманова. У зазначеному місці він рухався по дорозі, що має статус головної та наближався до перехрестя з другорядною дорогою – вулицею Дружби.
У цей час з другорядної дороги вулиці Дружби, при порушенні вимог Правил дорожнього руху, на головну дорогу вулиці Полтавська, перетинаючи її проїзну частину та створюючи перешкоду для руху вказаного вище автомобіля, виїхала на велосипеді «САЛЮТ 24 FOLDING BIKE» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
При виникненні зазначеної перешкоди для руху водій ОСОБА_5 не зреагував на таку дорожню обстановку своєчасно та належним чином, маючи технічну можливість уникнути наїзду на велосипедистку ОСОБА_6 шляхом застосування гальмування або шляхом продовження прямолінійного руху в межах займаної смуги. Натомість ОСОБА_5 обрав небезпечний, хибний та технічно невиправданий спосіб уникнення зіткнення – розпочав здійснення об`їзду перешкоди з лівого боку з виїздом на смугу зустрічного руху у напрямку якої рухалася велосипедистка.
Так, у вказаному місці та часі, ОСОБА_5 , керуючи легковим автомобілем «ЗАЗ-DAEWOO», модель «LANOS», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не переконавшись у безпечності виконання маневру об`їзду перешкоди та помилково вважаючи, що це дозволить уникнути дорожньо-транспортної пригоди, виїхав на зустрічну смугу руху по якій продовжив рух. Саме на цій зустрічній смузі відбулося зіткнення керованого ОСОБА_5 автомобіля марки «ЗАЗ-DAEWOO», модель «LANOS», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з велосипедом «САЛЮТ 24 FOLDING BIKE», яким керувала ОСОБА_6 , внаслідок чого остання впала на проїзну частину. В момент наїзду на велосипедистку ОСОБА_6 вона вже звільнила смугу руху, по якій до початку маневру її об`їзду рухався ОСОБА_5 та за таких умов, в разі збереження прямолінійного руху автомобіля з прийняттям мір до застосування гальмування, дорожньо-транспортна пригода не настала б.
У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 при контактуванні тілом із транспортним засобом та дорожнім покриттям отримала тілесні ушкодження у вигляді: гематоми правої скроневої ділянки, крововиливу в м`які тканини правої скроневої ділянки, крововиливів в правий скроневий м`яз, перелому правої скроневої кістки, з переходом на основу черепа та тім`яну кістку, двобічних субдуральних гематом, крововиливів під м`які оболонки обох гемісфер головного мозку, стовбуру мозку та мозочку, забою речовини головного мозку правої скроневої долі, гематоми тулуба, лівого плеча та лівої гомілки, гематоми з раною правого ліктьового суглобу.
Відповідно до висновку експерта №39 від 15.08.2025 за результатами проведення судово-медичної експертизи в своїй сукупності перелічені тілесні ушкодження у ОСОБА_6 кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент їх спричинення, а вданому випадку як такі, що призвели до її смерті через проміжок часу. Між виявленими тілесними ушкодженнями та настанням смерті вбачається прямий причинний зв`язок.
Смерть ОСОБА_6 настала внаслідок тупої черепно-мозкової травми з гематомою правої скроневої ділянки, перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливами під оболонки та речовину головного мозку, забоєм речовини головного мозку правої скроневої долі.
Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117-25/23849-ІТ від 18.11.2025 за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи за описаних обставин водій ОСОБА_5 порушив Правила дорожнього руху України :
-п. 10.1 відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
-п.12.3 відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Недотримання цих вимог ОСОБА_5 з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.
Своїми діями, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України. 
В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та не заперечував фактичні обставини його вчинення. Просить вибачення в потерпілої за те, що сталося. Суду пояснив, що рухався з дозволеною швидкістю по вул. Полтавська в м. Гадяч, коли несподівано з другорядної дороги на його смугу руху виїхала велосипедист. Намагаючись уникнути прямого зіткнення з велосипедистом, він почав здійснювати маневр та змістився вліво, оскільки смуга зустрічного руху була вільна, але велосипедист продовжили рух прямо, зіткнулась з переднім правим крилом автомобіля та впала на проїзну частину. Після зіткнення він залишився на місці події та надав допомогу потерпілій. При призначенні покарання просив не застосовувати до нього реальне покарання та не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки він є працівником ПАТ «Укрнафта» та його робота пов`язана з керуванням спецтранспортом та цементуванням свердловин. Ця робота є єдиним джерелом його доходу, тому у випадку позбавлення права керування він та його родина залишиться без засобів для життя.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_6 є її матір`ю, про обставини дорожньо-транспортної пригоди її повідомили, на місці пригоди вона не була присутня. Після смерті матері обвинувачений здійснив відшкодування завданої школи в сумі 200 000 грн, тому з урахуванням виплаченої страхової суми вона будь-яких претензій до обвинуваченого не має. Враховуючи дійсне і щире каяття ОСОБА_5 просила не позбавляти його волі та не застосовувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами. 
Свідок ОСОБА_8 суду надав показання, що він перебував в якості пасажира в автомобілі під керуванням обвинуваченого та підтвердив обставини дорожньо-транспортної пригоди. Також пояснив, що обвинувачений намагався уникнути прямого зіткнення з велосипедистом, тому застосував маневр, але велосипедист продовжила рух в тому ж напрямку та зіткнулась з автомобілем. 
Вина ОСОБА_5 також підтверджується:
-витягом з ЄРДР щодо внесення 05.07.2025 відомостей про кримінальне правопорушення;
-рапортом про отримання повідомлення зі служби 102;
-постановою про створення слідчої групи;
-постановою про призначення групи прокурорів;
-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.07.2025 з схемою та фототаблицею;
-протоколом огляду трупа від 04.07.2025;
-протоколом огляду відеозаписів від 23 липня 2025 з фототаблицями;
-протоколом огляду предметів від 04.08.2025 з фототаблицями;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 14.08.2025 з фототаблицями та схемою; 
-постановою про призначення та висновком СМЕ №39 трупа ОСОБА_6 ;
-постановою про призначення від 05.07.2025 та висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу від 18.07.2025;
-постановою про призначення від 04.08.2025 та висновком судово-фототехнічної експертизи від 12.09.2025;
-постановою про призначення від 28.10.2025 та висновком судової інженерно-транспортної експертизи від 18.11.2025:
Дії ОСОБА_5 судом кваліфікуються за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Обставини, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування завданих збитків.
Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Згідно досудової доповіді органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_5 та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як низький. 
Вирішуючи питання щодо міри покарання, суд також враховує позицію усіх учасників.
Сторона захисту та потерпіла просили не позбавляти обвинуваченого волі, а також просять не позбавляти права керування транспортними засобами ОСОБА_5 .
Сторона обвинувачення просить застосувати реальну міру покарання та додаткове покарання.
Злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, є безпосередньо пов`язаним із реалізацією особою права керування транспортними засобами, а тому вчинений із використанням такого права.
Санкція ч.2 ст.286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
З урахуванням роз`яснень зазначених у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.09.2023 винесеній у справі № 702/301/20, при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за ст.286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Згідно правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 14.09.2023 за результатами розгляду справи № 524/12818/21, санкція ч.2 ст.286 КК України надає суду можливість як призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, так і не застосовувати таке покарання до особи. Указане положення закону має альтернативний характер застосування і це питання, суд вирішує на власний розсуд в залежності від конкретних обставин кримінального провадження, характеру допущених особою порушень вимог Правил дорожнього руху, їх наслідків, тощо.
Проаналізувавши обставини в їх сукупності, суд робить висновок, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства. Обвинувачений, керуючи транспортним засобом, скоїв наїзд на велосипедиста, що порушила вимоги Правил дорожнього руху та її дії також перебували у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, обвинувачений грубо не порушував Правила дорожнього руху, надав після ДТП необхідну допомогу потерпілій. Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 працює водієм, виключно позитивно характеризується як за місцем свого проживання, так і за місцем своєї роботи, повністю відшкодував потерпілій усю заподіяну шкоду, щиро розкаявся у вчиненому, дані про притягнення його раніше до адміністративної відповідальності за порушення ПДР відсутні, суд приходить до висновку про недоцільність застосування до нього додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки таке покарання не посприяє його виправленню.
Відповідно до ст.50 КК України, покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засудженої особи та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 основне покарання в межах мінімального строку передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України зі звільненням його від відбування основного покарання з іспитовим строком на 1 рік, а також не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нового злочину. При цьому, на ОСОБА_5 необхідно покласти обов`язки, відповідно до ст.76 КК України, виконуючи які він буде під контролем органу пробації.
Питання речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Судові витрати по справі складають витрати на проведення експертних досліджень в сумі 14262,4 гривень, і дані витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст. 94, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -
зас удив:
ОСОБА_5 визнати винним за ч.2 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; 
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Судові витрати на проведення експертних досліджень в сумі 14262,4 гривень стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 09 липня 2025 року на автомобіль «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_1 та велосипед «Салют» . 
Речові докази – автомобіль «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_8 , велосипед «Салют» повернути потерпілій ОСОБА_7 . 
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1