ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
08.04.2026	Справа № 910/356/26	

За позовом Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області (м. Київ)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "І.Б.К. Девелопмент" (м. Київ)
про стягнення 1 051 692,49 грн, 

Суддя Ващенко Т.М.
Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники учасників справи: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "І.Б.К. Девелопмент" про стягнення 1 051 692,49 грн коштів у вигляді безпідставно сплаченої суми ПДВ за Договором на виконання робіт №2К-23 від 28.07.2023.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2026 відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, встановлено сторонам процесуальні строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, заяв і клопотань.
09.02.2026 від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.
13.02.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву разом з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку для його подання.
16.02.2026 від позивача надійшла відповідь на відзив.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.02.2026 клопотання відповідача про поновлення пропущеного строку для подання відзиву задоволено та поновлено процесуальний строк для подання відзиву, відзив долучено до матеріалів справи. 
З моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк (з урахуванням воєнного стану на території України), для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, - 
ВСТАНОВИВ:

28.07.2023 між позивачем (замовник) та відповідачем (Підрядник) укладено Договір №2К-23 про закупівлю робіт: заходи з усунення аварій в житловому фонді шляхом проведення капітального ремонту з відновлення пошкодженої частини багатоквартирного будинку за адресою: Київська обл., Бучанський район, смт Макарів, вул. проектна, 10 (далі - Договір) відповідно до п.1.1 якого Виконавець зобов`язується відповідно до проектної документації, умов цього Договору та вимог законодавства власними силами та/або залученими силами виконати роботи: "Заходи з усунення аварій в житловому фонді шляхом проведення капітального ремонту з відновленням пошкодженої частини багатоквартирного житлового будинку за адресою: Київська обл., Бучанський район, смт. Макарів, вул.. Проектна, 10 згідно коду ДК 021:2015:4545300-7 Капітальний ремонт і реставрація)" (далі - Роботи), а Змовник - прийняти і оплатити в порядку і на умовах, передбачених цим Договором за об`ємом робіт, зазначеним у п. 1.2 цього договору. 
Об`єкт: Багатоквартирний житловий будинок за адресою: Київська обл., Бучанський район, смт. Макарів, вул. Проектна, 10. Місце розташування Об`єкта: Київська обл., Бучанський район, смт. Макарів, вул. Проектна, 10 (п. 1.2 Договору). 
Сторони в п. 3.1 Договору погодили, що ціна Договору визначається на підставі Договірної ціни (Додаток №1 до Договору) і становить 63 347 517,35 грн, у тому числі ПДВ 20% - 10 557 919,56 грн. Договірна ціна за цим Договором визначається сторонами як тверда. 
Згідно з п. 3.4 Договору Договірна ціна включає податки, збори та інші обов`язкові платежі до бюджетів, передбачені чинним законодавством України. 
Відповідно до п. 11.5 Договору, роботи виконуються та фінансуються за рахунок бюджетних коштів передбачених у державному бюджеті та/або інших джерел, не заборонених законодавством.
Пунктом 12.1 Договору передбачено, що оплата за роботи відбувається шляхом поточних платежів. Проміжні розрахунки за виконані роботи здійснюється Замовником на підставі підписаних актів приймання виконаних будівельних робіт (Форми КБ-2в), довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (Форми КБ-3) та/або підписаних актів приймання-передачі обладнання. Акти приймання виконаних будівельних робіт (Форми КБ-2в), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (Форми КБ-3), акти приймання-передачі обладнання підписуються Замовником за наявності у нього всіх необхідних виконавчих документів. Виконавець надає разом із формами КБ-2в, КБ-3 (у 2-х примірниках) Замовнику в паперовому і електронному вигляді (в машинозчитувальному форматі) документи, що підтверджують виконання робіт, всю необхідну виконавчу документацію (сертифікати на застосовані матеріали, паспорти на конструкції та обладнання, акти на приховані роботи, документи, що підтверджують фактичні витрати на відрядження, та ін.) відомість ресурсів, яка підписана головним бухгалтером або керівником підприємства та завірена печаткою (за наявності), а також реєстр накладних застосованих матеріалів і устаткування із зазначенням вартості, завірений підписом керівника і печаткою (за наявності).
Оплата Робіт здійснюється у межах одержаних коштів на казначейський рахунок Замовника шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця упродовж 20 робочих днів з дати підписання актів приймання виконаних будівельних робіт (Форми КБ-2в), довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (Форми КБ-3) та/або підписаних актів приймання-передачі обладнання. Грошові кошти перераховуються в Національній валюті України (п. 12.1.2 Договору). 
Договір вважається укладеним і набирає чинності після підписання Сторонами та діє до 31.12.2024, а в частині виконання зобов`язань Сторін - до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (п. 19.1 Договору).
За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.
Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Статтею 837 ЦК України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.
Відповідно до ст. 843 ЦК України в договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.
Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін (ч. ч. 1-3 ст. 844 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.
Як встановлено судом вище, між сторонами укладено Договір підряду № 2К-23 від 28.07.2023.
Сторони в п. 3.1 Договору погодили, що ціна Договору визначається на підставі Договірної ціни (Додаток №1 до Договору) і становить 63 347 517,35 грн, у тому числі ПДВ 20% - 10 557 919,56 грн. Договірна ціна за цим Договором визначається сторонами як тверда. 
В подальшому між сторонами була укладена Додаткова угода до Договору № 11 від 08.07.2025, якою п. 3.1 Договору викладено в наступній редакції: "Ціна Договору визначається на підставі Договірної ціни (Додаток № 1 до Договору) і становить 60 635 046,87 грн без ПДВ".
На виконання умов договору, Підряднику за фактично виконані роботи на Об`єкті було сплачено: 
- за актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2024 року - 596 251,44 грн з ПДВ;
- за актом приймання виконаних будівельних робіт № 7 за листопад 2024 року - 453 255,01 грн з ПДВ; 
- за актом приймання виконаних будівельних робіт № 6 за вересень 2024 року - 11 169 922,20 грн з ПДВ;
- за актом приймання виконаних будівельних робіт № 5 за червень 2024 року - 1 355, 74 грн з ПДВ
- за актом приймання виконаних будівельних робіт № 4 за березень 2024 року - 8 477 839,04 грн з ПДВ.
Позивач зазначає, що субвенція з державного бюджету на фінансування робіт на Об`єкті за Договором надана згідно із Порядком використання коштів фонду ліквідації наслідків збройної агресії, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 118 від 10.02.2023.
Позивач звертався до відповідача з вимогою від 28.07.2023 №2932/09211085/02-07 щодо повернення 1 051 692,49 грн зайво сплаченого податку на додану вартість.
Листом від 28.11.2025 №001700-14/14676-2025 Державна аудиторська служба України повідомила Службу про таке:
- Державною аудиторською службою України було проведено планову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2024 по 30.06.2025, за результатами якої складено акт ревізії від 28.10.2025 №001700-21/60, яким встановлено порушення законодавства, що призвели до втрат на суму 17616163,44 грн, з яких усунуто 4535840,87 грн; 
- в порушення статті 629 ЦК України, пунктів 3.2 та 3.4 договорів про закупівлю, пункту 6.1 Настанови №281, пункту 197.15 статті 197 Податкового кодексу України чотирнадцять підрядників (зокрема, Товариство) за укладеними тридцятьма двома договорами у період з 01.01.2024 по 30.06.2025 зайво включили до актів форми КБ-2в, а Служба оплатила суми податку на додану вартість, нараховані на вартість виконаних робіт (до оподаткування) з капітального ремонту двадцяти трьох житлових будинків на загальну суму 13 674 258,42 грн (КПКВ 3111360 -10 745 350,65 грн, КПКВ 3111370 - 2 928 907,77 грн), що призвело до матеріальної шкоди на вказану суму (з яких усунуто 1 154 226,19 грн), зокрема, за об`єктом капітальний ремонт багатоквартирного житлового будинку за адресою : Київська обл., Бучанський район, смт. Макарів, вул. Проектна, 10 (відповідач, Договір) на суму 1 051 692,49 грн;
- з метою повного усунення виявлених порушень, запобігання їх виникненню надалі на підставі пункту 1 частини першої статті 8, пункту 7 статті 10, частини другої статті 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", підпункту 9 пункту 46 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43, пунктів 46, 49, 50, 52 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №550, Держаудитслужба вимагала, зокрема, забезпечити відшкодування втрат (збитків) на загальну суму 12 520 032,23 грн, завданих одинадцятьма підрядниками через завищення вартості виконаних робіт по двадцяти дев`яти об`єктах на суму податку на додану вартість, відповідно до норм статей 22, 610 - 625 ЦК України, в порядку, передбаченому статтею 1166 ЦК України або/чи обравши інший спосіб реалізації права на повернення коштів, зокрема, Товариством за об`єктом "Капітальний ремонт багатоквартирного житлового будинку за адресою: Київська обл., Бучанський район, смт. Макарів, вул. Проектна, 10 (Договір) на суму 1 051 692,49 грн.
Судом встановлено та відповідачем не заперечується, що зобов`язання за Договором були виконані сторонами в частині, що підтверджуються наявними в матеріалах справи актами приймання виконаних будівельних робіт та актом вартості устаткування, вартість яких замовником була сплачена у повному обсязі з урахуванням суми ПДВ.
Підпунктом 14.1.129 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що об`єкти житлової нерухомості - це будівлі, зареєстровані згідно із законодавством як об`єкти житлової нерухомості, дачні та садові будинки.
Податок на додану вартість - це непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу (підпункт 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).
Об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу (підпункт "а" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України).
Норми Податкового кодексу України не передбачають можливості для платників податку - постачальників здійснювати вибір щодо застосування чи незастосування звільнення від оподаткування ПДВ, оскільки застосування встановленої діючим законодавством ставки податку або звільнення від його застосування є обов`язком, а не правом платника податку.
За своєю правовою сутністю ПДВ є часткою новоствореної вартості та сплачується покупцем (замовником послуг).
Згідно з пунктом 197.15 статті 197 Податкового кодексу України звільняються від оподаткування операції з: постачання будівельно-монтажних робіт з будівництва доступного житла та житла, що будується за державні кошти.
Наведені приписи Податкового кодексу України поширюються на діяльність Служби, яка виступає замовником будівництва житла за державні кошти.
Таким чином, виконання робіт на об`єкті "Капітальний ремонт багатоквартирного житлового будинку за адресою Київська обл., Бучанський район, смт. Макарів, вул. Проектна, 10 (згідно з кодом ДК 021:2015: 45453000-7 Капітальний ремонт і реставрація)" за рахунок коштів Державного бюджету України, яке відбувалося на підставі Договору, не підлягало оподаткуванню податком на додану вартість. Включення до вартості Договору відповідної суми ПДВ є необґрунтованим, оскільки суперечить вимогам п. 197.15 статті 197 Податкового кодексу України.
Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. 
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:
1) повернення виконаного за недійсним правочином;
2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;
3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;
4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Відтак, зобов`язання з повернення безпідставно набутого майна виникає згідно зі статтею 1212 ЦК України за умови набуття або збереження особою майна за рахунок іншої особи, а також відсутності достатньої правової підстави для такого набуття (збереження), зокрема у разі, коли відповідні підстави згодом відпали.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що ПДВ у сумі 1 051 692,49 грн неправомірно включено сторонами до ціни Договору, а тому спірну суму коштів належить повернути Службі.
Що ж до посилань відповідача на роз`яснення Міністерства доходів і зборів від 17.12.2013 №17671/6/99-99-19-04-02-15, то вони стосуються питання обкладення ПДВ операцій з постачання будівельно-монтажних робіт з будівництва доступного житла, тоді як у справі, що розглядається, мова йде про операції з постачання будівельно-монтажних робіт з будівництва житла за державні кошти.
Подібні висновки викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2026 зі справи №909/753/24.
Частиною 3 ст. 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Згідно з ч. 2 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. (ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 76, 77 ГПК України).
За статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Положеннями статті 86 Господарського процесуального кодексу України унормовано наступне. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.
Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва, - 

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю. 
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "І.Б.К. Девелопмент" (01133, м. Київ, б-р Лесі Українки 7-Б, офіс 157, літера А; ідентифікаційний код 38831585) на користь Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області (03151, м. Київ, вулиця Святослава Хороброго, буд. 11а; ідентифікаційний код 26345736) 1 051 692 (один мільйон п`ятдесят одну тисячу шістсот дев`яносто дві) грн 49 коп. безпідставно отриманих коштів та 12 620 (дванадцять тисяч шістсот двадцять) грн 31 коп. судового збору. 
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко