П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/16210/25	

 	Головуючий в 1 інстанції: Хлімоненкова М.В. Дата і місце ухвалення: 26.11.2025р., м. Одеса 	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого – Ступакової І.Г.
суддів – Бітова А.І.
– Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до страхового стажу в подвійному розмірі періоду роботи у Багатопрофільному медичному центрі Одеського національного медичного університету на посаді лікаря-анестезіолога палати інтенсивної терапії анестезіологічного відділення з 01.01.2021р. по 28.02.2025р.; 
- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу в подвійному розмірі період його роботи у Багатопрофільному медичному центрі Одеського національного медичного університету на посаді лікаря-анестезіолога палати інтенсивної терапії анестезіологічного відділення з 01.01.2021р. по 28.02.2025р. та здійснити перерахунок розміру пенсії та її виплату з урахуванням раніше виплачених сум з 20.03.2025р.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він являється пенсіонером на перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області. З 20.03.2025р. позивача переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсію обчислено як працюючій особі при страховому стажі 64 роки 4 місяці. При цьому, територіальний орган ПФУ протиправно не зарахував до страхового стажу ОСОБА_1 в подвійному розмірі періоду його роботи у Багатопрофільному медичному центрі Одеського національного медичного університету на посаді лікаря-анестезіолога палати інтенсивної терапії анестезіологічного відділення з 01.01.2021р. по 28.02.2025р. за нормами статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Позивач зазначав, що Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачає обмежень щодо застосування статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» під час обчислення стажу для призначення пенсії, а сама редакція статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є чинною на теперішній час.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до страхового стажу в подвійному розмірі періоду роботи у Багатопрофільному медичному центрі Одеського національного медичного університету на посаді лікаря анестезіолога палати інтенсивної терапії анестезіологічного відділення з 01.01.2021р. по 28.02.2025р.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу в подвійному розмірі період роботи у Багатопрофільному медичному центрі Одеського національного медичного університету на посаді лікаря-анестезіолога палати інтенсивної терапії анестезіологічного відділення з 01.01.2021р. по 28.02.2025р. та здійснити перерахунок розміру пенсії та її виплату з урахуванням раніше виплачених сум з 20.03.2025р.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Одеській області 968,96 грн. сплаченого судового збору.
Не погоджуючись з вказаним рішенням ГУ ПФУ в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення від 26.11.2025р. з ухваленням по справі нового судового рішення – про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .
В своїй скарзі апелянт зазначає, що судом залишено поза увагою положення абзацу другого частини четвертої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно якого пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 01.01.2004р. застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. А відтак, проводити обчислення стажу з 01.01.2021р. по 28.02.2025р. в подвійному розмірі немає правових підстав, оскільки вказаний період набутий після 01.01.2004р.
Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мають пріоритет над положеннями інших законів та підзаконних нормативно-правових актів у сфері пенсійного страхування.
Також, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 не надано документи на підтвердження спірного періоду стажу, які б сукупності надавали змогу віднести його до стажу, що дає право на його зарахування в подвійному розмірі. 
Апелянт зазначає, що судом першої інстанції необґрунтовано стягнуто з ГУ ПФУ в Одеській області на користь позивача судовий збір. Судом не враховано положень частини другої статті 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою встановлено заборону використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.
ОСОБА_1 подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу ГУ ПФУ в Одеській області залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін. Позивач зазначає, що стаття 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» жодним чином не відміняє дію статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та її не скасовує. Передбачене статтею 60 Закону №1788-ХІІ право на зарахування стажу в подвійному розмірі не пов`язано із набранням чинності Законом №1058-ІV, а тому не обмежується наявним стажем роботи до 01.01.2004р. ОСОБА_1 вважає необґрунтованими посилання апелянта на ненадання ним документів на підтвердження спірного періоду, оскільки зазначена обставина не була підставою для відмови у зарахуванні до його страхового стажу в подвійному розмірі періоду роботи у Багатопрофільному медичному центрі Одеського національного медичного університету на посаді лікаря-анестезіолога палати інтенсивної терапії анестезіологічного відділення з 01.01.2021р. по 28.02.2025р. Більше того, право ОСОБА_1 на обчислення стажу роботи на посадах анестезіологічної служби в подвійному розмірі вже встановлено рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.02.2023р. по справі №420/7646/22, яке набрало законної сили. У цій же справі позивач просить зарахувати в подвійному розмірі додатково набутий ним стаж з 01.01.2021р. по 28.02.2025р. 
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Одеській області та з 20.03.2025р. отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 14.10.1983р з 01.03.2006р. ОСОБА_1 був зарахований на посаду лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення Міської клінічної лікарні №2.
З 01.06.2007р., у зв`язку з реорганізацією Міської клінічної лікарні №2, позивач був прийнятий за переводом на посаду лікаря-анестезіолога палати інтенсивної терапії анестезіологічного відділення Комунальної установи Міська клінічна лікарня №9 імені О.І. Мінакова.
Комунальна установа Міська клінічна лікарня №9 імені О.І. Мінакова з 15.12.2014р. реорганізована шляхом приєднання до Одеського національного медичного університету.
На підставі наказу Міністерства охорони здоров`я України від 05.12.2014р. №941, наказу Одеського національного медичного університету №586-о від 15.12.2014р., комунальна установа Міська клінічна лікарня №9 ім. професора О.І. Мінакова з 15 грудня 2014 року реорганізована шляхом приєднання до Державного закладу «Одеський національний медичний університет» в Багатопрофільний медичний центр Одеського національного медичного університету.
27.04.2025р. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Одеській області із заявою, у якій просив зарахувати до його страхового стажу в подвійному розмірі період роботи на посаді лікаря анестезіолога з 01.01.2021р. по 28.02.2025р.
Листом №13259-12704/Д-02/8-1500/25 від 08.05.2025р. Головне управління ПФУ в Одеській області повідомило позивача, що страховий стаж до 1 січня 2004 року обчислюється з урахуванням норм статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». За заявою від 20.03.2025р. позивача переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, обчислену як працюючій особі при страховому стажі 64 роки 4 місяці (враховано по 28.02.2025р.), при середньомісячній заробітній платі 24219,33 грн., визначеній за періоди з 01.07.1995р. по 30.06.2000р. згідно довідки про заробітну плату та з 01.07.2000р. по 28.02.2025р. згідно даних персоніфікованого обліку. Розмір пенсії з 20.03.2025р. становить 16094,03 грн., де: розмір пенсії за віком 15581,02 грн., доплата за 29 років понаднормативного стажу 513,01 грн. Отже, проводити обчислення стажу за період роботи з 01.01.2021р. по 28.02.2025р. на посаді лікаря-анестезіолога в подвійному розмірі немає правових підстав, оскільки це не передбачено ст.24 Закону №1058-IV.
Вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу в подвійному розмірі періоду роботи у Багатопрофільному медичному центрі Одеського національного медичного університету на посаді лікаря-анестезіолога палати інтенсивної терапії анестезіологічного відділення з 01.01.2021р. по 28.02.2025р., ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду. 
Задовольняючи позов суд першої інстанції визнав обґрунтованими доводи позивача, що відповідач протиправно не зарахував ОСОБА_1 до стажу у подвійному розмірі період його роботи з 01.01.2021р. по 28.02.2025р. на посаді лікаря-анестезіолога палати інтенсивної терапії анестезіологічного відділення у Багатопрофільному медичному центрі Одеського національного медичного університету. Суд зазначив, Закон №1058-IV не установлює обмежень щодо застосування положень ст.60 Закону №1788-XII стосовно обчислення пільгового стажу для призначення пенсії, а сама редакція ст. 60 Закону №1788-XII є чинною на теперішній час. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які мають пільговий характер роботи, визначаються Законом України від 05.11.1991р. №1788-XIІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України від 09.07.2003р. №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).
Частиною 1 статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до ст.60 Закону №1788-ХІІ робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Згідно ч.4 ст.24 Закону №1058-IV пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
У спірних правовідносинах ГУ ПФУ в Одеській області не заперечує факт роботи ОСОБА_1 з 01.01.2021р. по 28.02.2025р. на посаді лікаря-анестезіолога палати інтенсивної терапії анестезіологічного відділення у Багатопрофільному медичному центрі Одеського національного медичного університету.
Наказом Міністерства охорони здоров`я СРСР «Про подальше вдосконалення анестезіолого-реанімаційної допомоги населенню» №841 від 11.06.1986р. затверджено Положення про відділення (групу) анестезіології-реанімації лікувально-профілактичного закладу, згідно якого у реанімаційній службі закладів охорони здоров`я існували: відділення (групи) анестезіології - реанімації, відділення реанімації та інтенсивної терапії, палати для реанімації та інтенсивної терапії.
На підставі наказу Міністерства охорони здоров`я України №303 від 08.10.1997р. проведено реорганізацію анестезіологічної служби у складі лікувально-профілактичних закладів охорони здоров`я. Замість відділень (груп) анестезіології реанімації та відділень реанімації і інтенсивної терапії були створені анестезіологічні відділення або відділення анестезіології, анестезіологічні відділення з ліжками (палатами) для інтенсивної терапії, анестезіологічні групи, відділення інтенсивної терапії, вузькоспеціалізовані відділення інтенсивної терапії.
У листі Міністерства охорони здоров`я України від 08.12.2006р. №10.01.09/2209 адресованому Пенсійному фонду України щодо віднесення окремих структурних підрозділів охорони здоров`я до відділень реанімації, робота в яких відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі, вказано, що відповідно до наказу МОЗ України від 08.10.1997р. №303 «Про регламентацію діяльності анестезіологічної служби України» проведено реорганізацію анестезіологічної служби, у складі лікувально-профілактичних закладів охорони здоров`я повинні створюватися відділення анестезіологічного відділення або відділення анестезіології організовуються у лікувально-профілактичних закладах, в яких за штатними нормативами передбачено більше 4 посад лікарів - анестезіологів з відповідною кількістю посад медичних сестер - анестезистів. У реанімаційній службі закладів охорони здоров`я існували такі відділення: відділення (групи) анестезіології реанімації створювалися в лікарнях, які мали до 80% ліжок хірургічного профілю. В закладках, де кількість хірургічних ліжок менша і таке відділення не може бути створено за встановленими нормативами (пологові будинки з числом ліжок хірургічного профілю 75 і т.д.), організовувалися палати для реанімації і інтенсивної терапії з введенням посад лікарів анестезіологів реаніматологів та медичних сестер анестезіологів (наказ МОЗ СРСР від 19.08.1969р. №605 «Про поліпшення анестезіолого-реанімаційної служби в державі») та відділення реанімації і інтенсивної терапії.
Так, згідно з роз`ясненнями, наданими Міністерством охорони здоров`я і Міністерством праці та соціальної політики України у листах від 28.05.2002р. №10.02.11/450 та від 21.06.2002р. №02-886з-08, період роботи працівників у відділеннях анестезіології та інтенсивної терапії зараховуються до стажу у подвійному розмірі, як це передбачено ст.60 Закону №1788-ХІІ.
У листі Міністерства охорони здоров`я України від 30.05.2006р. №10.03.68/936 зазначено, що періоди роботи на посадах медичних працівників у відділеннях анестезіології, у тому числі у палатах інтенсивної терапії, повинні зараховуватись до стажу роботи у подвійному розмірі відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
З урахуванням наведеного вище, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що до стажу роботи у подвійному розмірі за положеннями ст.60 Закону №1788-ХІІ зараховуються періоди роботи: у реанімаційних відділеннях; після перейменування відділень реанімацій, у відділеннях анестезіології та інтенсивної терапії; групах анестезіології та інтенсивної терапії; відділеннях інтенсивної терапії.
Доводи апеляційної скарги ГУ ПФУ в Одеській області таких висновків суду не спростовують. 
Апелянт обґрунтовує відмову у проведенні обчислення стажу позивача в подвійному розмірі після 01.01.2004р., з посиланням на те, що це не передбачено статтею 24 Закону №1058-IV.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість таких доводів відповідача, оскільки ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є чинною на теперішній час, а положення ст.24 Закону №1058-IV не скасовують та не зупиняють її дію.
У постанові від 03.11.2021р. у справі №360/3611/20 Велика Палата Верховного Суду, визначаючи співвідношення між Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Законом України «Про пенсійне забезпечення», вказала, що Конституція України не передбачає можливості надання певному закону вищої юридичної сили щодо інших законів, або можливості передбачити законом заборону законодавцю приймати інші закони, що регулюють однопредметні відносини. Крім того, Закон України «Про пенсійне забезпечення» був прийнятий раніше за Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якби законодавець мав намір обмежити сферу застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», то він мав би виключити із Закону України «Про пенсійне забезпечення» усі інші положення, чого зроблено не було.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги ГУ ПФУ в Одеській області щодо того, що відсутні підстави для зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 в подвійному розмірі періоду його роботи Багатопрофільному медичному центрі Одеського національного медичного університету на посаді лікаря-анестезіолога палати інтенсивної терапії анестезіологічного відділення з 01.01.2021р. по 28.02.2025р. колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що ґрунтуються на не правильному тлумаченні норм чинного законодавства.
Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на ненадання позивачем документів на підтвердження спірного періоду, оскільки зазначена обставина не була підставою для відмови у зарахуванні до його страхового стажу в подвійному розмірі періоду роботи у Багатопрофільному медичному центрі Одеського національного медичного університету на посаді лікаря-анестезіолога палати інтенсивної терапії анестезіологічного відділення з 01.01.2021р. по 28.02.2025р.
Також, колегія суддів не вбачає підстав для висновку, що суд втрутився в дискреційні повноваження ГУ ПФУ в Одеській області, оскільки за наведених обставин у відповідача існує єдиний законний варіант поведінки.
Що ж до посилань апелянта на те, що судом необґрунтовано стягнуто з ГУ ПФУ в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір, то колегія суддів зазначає, що розподіл судових витрат по справі здійснено судом першої інстанції за правилами статті 139 КАС України.
Ні вказаною нормою, а ні жодною іншою нормою КАС України вирішення питання про розподіл судових витрат по справі не поставлено в залежність від наявності/відсутності бюджетних асигнувань на сплату судового збору у відповідача суб`єкта владних повноважень, не на користь якого прийнято судове рішення по справі.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про задоволення позову, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, - 
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 17 лютого 2026 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук