ПОСТАНОВА 
Іменем України

03 лютого 2026 року        м. Кропивницький

справа № 392/993/25
провадження № 22-ц/4809/281/26 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),
судді – Дуковський О.Л., Карпенко О.Л.,
за участю секретаря: Соловйової І. О.
заявник – ОСОБА_1 ,
боржник – ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання, як дитини, яка продовжує навчання, за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 17 вересня 2025 року та на додаткове рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2025 року (суддя Бадердінова А.В.),-.
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог заяви

26 травня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Маловисківського районного суду Кіровоградської області з позовною вимогою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання, як дитини, яка продовжує навчання та, зокрема, просить :

- стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , у зв`язку з продовженням навчання, у розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування вимоги вказала, що позивач, ОСОБА_1 є повнолітньою дочкою відповідача. На даний час студентка денної форми навчання у Професійному училищі №10 у місті Вроцлав (Польська Республіка). 

Як студентка денної форми навчання, немає жодного постійного чи тимчасового джерела доходу, навчання вимагає повного залучення часу та зусиль, а режим і навантаження, що притаманні денній формі навчання, об`єктивно унеможливлюють працевлаштуватися навіть на умовах часткової зайнятості.

Перебуває на повному утриманні своєї матері ОСОБА_3 , яка забезпечує її базові потреби, включаючи оплату житла, харчування, одяг, навчальні матеріали, проїзд, медичні витрати, тощо.

Батько ОСОБА_2 , відповідач у справі, матеріально не допомагає жодним чином, хоча спроможній, оскільки має  у власності нерухоме та рухоме майно, зокрема, вісім земельних ділянок загальною площею понад 30 гектарів, житловий будинок, квартиру, автомобіль та мотоцикл, а також ним укладені договори оренди, які становлять стабільний дохід, що свідчить про реальну майнову спроможність забезпечувати та утримувати дочку, яка продовжує навчання. 

Також відповідач офіційно працевлаштований, має регулярний дохід, тобто реальну змогу утримувати свою повнолітнього дочку, яка продовжує навчатися, у заявленому розмірі. 

Відзив, відповідь на відзив 
Судовою протокольною ухвалою, у судовому засіданні 16.09.2025 року, відзив на позовну заяву представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Міхальової В.В. та відповідь на відзив представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гирі А.В., залишені без розгляду. 
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 17 вересня 2025 року заяву ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задоволено частково.
Стягнуто із  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення ОСОБА_1 навчання у Професійному училищі №1 м. Вроцлав, Польща, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років. 

Суд виснував, що за наслідком встановлених обставин справи, дотримуючись балансу інтересів сторін, принципу рівності батьків, доцільним до стягнення становитиме розмір аліментів 1/6 від всіх видів його заробітку (доходу). При цьому заперечення відповідача про відмову у задоволенні вимог, не знайшли свого підтвердження, який як за становм здоров`я так і матеріальним станом спроможний забезпечувати повнолітню дочку.

Додаткове рішення

Додатковим рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2025 року заяву представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Гирі Анни Володимирівни про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Суд виснував, що з урахуванням клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, приймаючи до уваги принцип співмірності та розумності судових витрат, характер правовідносин, сталість судової практики з розгляду даної категорії справ, визначений розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності заявленого розміру обставинам справи, складності, вживання необхідних процесуальних дій сторони, тому вимога про стягнення судових витрат на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню. 

Короткий зміст вимог апеляційних скарг 

Не погодившись з рішеннями Маловисківського районного суду Кіровоградської області, адвокат Гиря Анна Володимирівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 в апеляційному порядку оскаржила судові рішення.
Просить скасувати рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 17 вересня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення аліментів у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , що підлягають щомісячному стягненню на користь ОСОБА_1 . Стягнути із ОСОБА_2 , аліменти на утримання дитини, що продовжує навчання у розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до закінчення навчання ОСОБА_1 навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. 
В обґрунтування оскарження вказала, що суд неналежно оцінив докази позивача, які доводять абсолютну спроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленому розмірі. 
Додаткове рішення 
Апеляційною скаргою, поданою на додаткове рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2025р, просить про скасування рішення в частині відмови відшкодувати заявлений розмір правничої допомоги 7000,00 грн, ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати – витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.
В обґрунтування оскарження вказано, що суд не прийняв до уваги обсяг наданих підтверджуючих доказів, об`єктивні критерії, визначені ст. 137 ЦПК. Підстави та обґрунтування зменшення розміру відшкодування витрат на правничу допомогу, не ґрунтується на положеннях права. 
Відтак, суд першої інстанції безпідставно зменшив заявлений розмір відшкодування витрат на правничу допомогу з 7000,00 грн до 5000,00 грн. 
Відзив на апеляційну скаргу
10 грудня 2025 року ОСОБА_2 в інтересах якого діє адвокат Міхальова Вікторі Вікторівна, подав до Кропивницького апеляційного суду відзив на апеляційні скарги позивачки, яким просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 17 вересня 2025 року та додаткове рішення 30 вересня 2025р, залишити без задоволення. 

Вважає, що ухвалюючи оскаржувані рішення, Маловисківський районний суд Кіровоградської області правильно встановивши суть спірних правовідносин за доводами сторін, підставність заявлених вимог та заперечень, з дотриманням вимог ст. 263,264 ЦПК України дійшов законного висновку про часткове задоволення позову.

З мотивувальної частини оскаржуваного рішення вбачається, що при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, судом, враховано наступне: відповідач не довів, що за станом свого здоров`я він немає змоги сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, чи його матеріальне становище не дозволяє сплачувати аліменти, наявність на його утриманні інших дітей, непрацездатних, дружини, батьків, дочки, сина. При цьому, суд прийняв до уваги, що відповідач є власником земельних ділянок, які перебувають в оренді, має нерухоме майно на праві приватної власності, що у сукупності підтверджує можливість відповідача сплачувати аліменти. Однак, розмір стягнення визначений менший ніж просила позивачка, так як справедливо враховані інтереси обох сторін, матері позивачки, баланс виниклих правовідносин.

Також суд дійшов обґрунтованого висновку, що визначений розмір у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у 7000,00грн, не відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, обставинам справи, її складності, необхідності застосування додаткових процесуальних дій сторони, а тому правомірно визначив до стягнення 5000 грн. 

Доводи апеляційної скарги не спростовують вмотивовані та правильні висновки Маловисківського районного суду Кіровоградської області, відтак скарги не підлягають задоволенню. 
Рух справи
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 17 жовтня 2025 року з Маловисківського районного суду Кіровоградської області витребувана цивільна справа № 392/993/25.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 17 листопада 2025 року апеляційну скаргу, залишено без руху, з підстав в ній зазначених.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 02 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 17 вересня 2025 року та на додаткове рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2025 року.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 17 грудня 2025 року клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів у даній справі, залишено без задоволення, з мотивів викладених в ухвалі.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 22 грудня 2025 року підготовчі дії у справі закінчено; справу призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 12 годину 30 хвилин 03 лютого 2026 року, про що постановлено відповідну ухвалу. 
Позиція сторін
Сторони належним чином повідомлені про судовий розгляд.
Сторона позивача/апелянта адвокат Гиря А.В. 29.01.2026р подала заяву про розгляд справи за відсутності сторони, її представника. Неявка осіб, належних чином повідомлених про судовий розгляд, не перешкоджає розгляду справи, ст. 372 ЦПК.
Представник відповідача, адвокат Міхальова В.В. у судовому засіданні підтримала вимоги поданого відзиву на апеляційні скарги, просила відмовити у задоволенні апеляційних скарг, залишити незмінними судові рішення. 
Обставини встановлені судом
ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Паліївською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області серії НОМЕР_1 , про що складено відповідний актовий запис № 05 від 10.11.2006 року.
Батьками дитини ОСОБА_1 у свідоцтві про народження зазначені: в графі батько « ОСОБА_2 », у графі мати « ОСОБА_3 » (а.с.8).
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досягла повноліття (а.с.7).
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживає по АДРЕСА_1 , в 2024-2025 навчальному році є ученицею 1-аз класу. Тривалість навчання в училищі – 3 роки, що підтверджується довідкою про переклад з польської мови на українську №41 від 18.10.2024 року, виданої Професійним училищем №10 в м. Вроцлав (а.с.9).
Відповідно до нотаріально завіреного перекладу довідки від 03.06.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ученицею 2 аз класу Технічного училища №1 та не отримує жодних фінансових пільг у школі (а.с.71-73).
Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору відповідь на запит в електронному вигляді від 22.05.2025 року за період з січня 2024 по грудень 2024 рік, з січня 2025 по березень 2025 рік в ОСОБА_1 відсутні нарахування (а.с.11).
Згідно інформаційної довідки з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку кадастровий номер 3523184400:02:000:0359, площею 4.402 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на праві власності належить ОСОБА_2 та перебуває в оренді СФГ «Гульдас» (а.с.13-15).
Земельна ділянка 3523184400:02:000:0142, площею 5.3309 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на праві власності належить ОСОБА_2 та перебуває в оренді СФГ «Гульдас» (а.с.16-18).
Земельна ділянка 3523184400:02:000:0145, площею 5.0263 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на праві власності належить ОСОБА_2 та перебуває в оренді СФГ «Гульдас» (а.с.19-21).
Земельна ділянка 3523184400:02:000:0821, площею 5.3309 га, для городництва, що належить на праві власності Маловисківській міській раді, перебуває в оренді ОСОБА_2 (а.с.22-24).
Земельна ділянка 3523184400:02:000:0800, площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, належить ОСОБА_2 та перебуває в оренді ОСОБА_4 (а.с.25-27).
Земельна ділянка 3523184400:02:000:5612, площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, належить ОСОБА_2 та перебуває в оренді ОСОБА_4 (а.с.28-30).
Земельна ділянка 3523184400:02:000:0358, площею 4.4221 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на праві власності належить ОСОБА_2 та перебуває в оренді ОСОБА_4 (а.с.31-33).
Земельна ділянка 3523184400:02:000:0144, площею 5.0424 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на праві власності належить ОСОБА_2 (а.с.34-35).
Земельна ділянка 3523184400:02:000:0143, площею 5,0424 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на праві власності належить ОСОБА_2 та перебуває в оренді СФГ «Гульдас» (а.с.36-39).
Відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , та квартира у АДРЕСА_3 (а.с.45) 
Позиція апеляційного суду
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 367 ЦПК України).
Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Загальними положеннями ЦПК України передбачено обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються, перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки, оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. 
Норми права застосовані судом
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 СК України).
Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення. 
Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення
Спірні правовідносини виникли, у зв`язку з вимогою повнолітньої дитини про виконання батьківського обов`язку, сплати аліментів, у зв`язку з навчанням. 
Позивачка заявила розмір до стягнення частина від всіх видів заробітку, відповідач наполягав на відмові у задоволенні вимоги, суд позов задовольнив частково, визначив стягнення у розмірі 1/6 частина від всіх видів заробітку/доходу. 
ОСОБА_1 , не погоджуючись з судовим рішенням, частковим задоволенням вимог, наполягає на повному задоволенні позову.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, враховуючи наведені вище норми матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, з урахуванням належної оцінки наявних у справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції по суті спору не спростовують та не беруться апеляційним судом до уваги, враховуючи наступне. 
ОСОБА_1 у 2024-2025 навчальному році є ученицею 1-аз класу Професійного училища №10 у м. Вроцлав, Польська Республіка. Тривалість навчання в училищі – 3 роки, що підтверджується довідкою про переклад з польської мови на українську №41 від 18.10.2024 року, виданої Професійним училищем №10 у м. Вроцлав, Польська Республіка. 
Відповідно до нотаріально завіреного перекладу довідки від 03.06.2025 року повнолітня ОСОБА_1 , є ученицею 2 az класу Технічного училища №1 та не отримує жодних фінансових пільг у школі. 
Батьком позивачки є ОСОБА_2 (відповідач) та ОСОБА_3 . ОСОБА_1 досягнула повноліття, ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Позивачка навчається на безкоштовній основі у навчальному закладі, не отримує жодних фінансових пільг та потребує матеріальної допомоги для забезпечення соціально побутових потреб та потреб пов`язаних із навчанням (витрат на харчування, проїзд, оренда квартири, гуртожитку, придбання підручників, одягу, медичні потреби, тощо). 
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що повнолітня дочка відповідача здобуває освіту на денній формі навчання, та у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач спроможний надавати.
Таким чином суд встановив, що у відповідача виник передбачений ч. 1 ст. 199 СК України обов`язок утримувати дочку впродовж періоду її навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років.
Правильність встановлення місцевим судом обставин справи, які стали підставою для наведеного висновку суду щодо прав та обов`язків сторін у спорі, не оспорюються.
Проте, позивачка оскаржує рішення суду в частині розміру присуджених аліментів, стверджуючи, що суд припустився порушення норм процесуального права, встановлюючи обставин, що вплинулио на правильність рішення суду в цій частині.
Визначаючи розмір аліментів й частково задовольняючи позов (у меншому розміру, ніж заявлено позивачкою), суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, зокрема спростовуючи заперечення відповідача щодо стягнення аліментів, що відповідач не довів, що він немає змоги сплачувати аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання, чи його матеріальне становище не дозволяє сплачувати аліменти.
Суд прийняв до уваги матеріальну спроможність відповідача, що він є власником земельних ділянок, які перебувають в оренді СФГ «Гульдас» та ОСОБА_4 , має нерухоме майно на праві приватної власності, зокрема будинок та квартиру, що підтверджує можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання, а відсутність офіційного працевлаштування, не є визначальним критерієм відсутності обов`язку сплачувати аліменти. 
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Відповідно до положень ч. 3 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достатності та достовірності (ст. 77 - 80 ЦПК України).
У ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
В апеляційній скарзі позивачка стверджує, що відповідач має реальну змогу сплачувати заявлений розмір аліментів частину від всіх видів заробітку.
Однак, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів витрат, які безпосередньо несе позивачка, які витрати покриває мати, а закон передбачає рівність участі батьків, у зв`язку з продовженням навчання (придбання навчального матеріалу, проїзду, проживання тощо). Відтак, з урахуванням вимог розумності та справедливості, обґрунтовано визначив до стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу). 
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, не прийняв до уваги підтверджуючи матеріали, є безпідставними, адже суд першої інстанції дослідив докази щодо факту родинних відносин сторін, продовження позивачем навчання, форми навчання, потреби у матеріальній допомозі та можливості відповідача її надавати, що є юридично значущими обставинами у спорах даної категорії. Висновки суду ґрунтуються на належних письмових доказах, яким надано оцінку відповідно до статті 89 ЦПК України.
Більш того при визначенні розміру стягнення суд з`ясував, що позивачем не доведено перебування у власності відповідача всього переліченого у позові майна. Зокрема, транспортних засобів, марки КМЗ, модель Днепр та автомобіля марки ВАЗ, модель 21114-110-51, так як звіт від 23.05.2025 року за результатами перевірки із системи «YOU CONTROL» містить інформацію актуальну станом на 18.02.2022 року. 
Не встановлено судом і що відповідач офіційно працює у Професійно – технічному училищі №16 та отримує заробітну плату.
За вищевикладеного, жодної підстави не погодитися з законним висновком місцевого суду, не встановлено.
Позиція апелянта, що відповідач скеровує кошти на судові провадження у справах з нею, оплату послуг адвоката, замість здійснення утримання дочки, тощо, ніяким чином немає відношення до предмету спору, та висновку оскаржуваного рішення.
Окремо акцентується увага, що ОСОБА_1 не показала суду обсяг витрат, хоча б орієнтовний, завдяки якому суд зміг перевірити який розмір аліментів покривав би частину необхідних витрат, з врахуванням участі матері дитини. Позиція щодо цієї обставини була загальна, проживання, харчування. Витрати на навчання, тощо.
За вищевикладеного, жодної обґрунтованої підстави для зміни судового рішення, не встановлено.
Додаткове рішення
Судовим рішенням (додатковим) від 30 травня 2025р вимог у порядку п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, за наслідком часткового задоволення вимоги про відшкодування судових витрат, суд стягнув за правничу допомогу  із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000,00 грн. . 
Місцевий суд, застосовуючи положення процесуального законодавства, зокрема ст.ст. 133.141 ЦПК, враховуючи, що вимоги позову задоволені частково, керуючись принципами справедливості, добросовісності та розумності, дійшов законного висновку, що визначений розмір 7000.00 грн витрат на професійну правничу допомогу, не відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності заявленого розміру, обставинам справи, її складності, необхідних процесуальних дій сторони, а тому правомірно визначив до стягнення 5000 грн. 
Судом повністю дотримані засади цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність та розумність. 
Доводами апеляційної скарги представник позивача не спростував вмотивовані висновки Маловисківського районного суду Кіровоградської області, які знайшли відображення в оскарженому ним судовому акті. 
Апеляційна скарга не наводить підставності на спростування висновків суду першої інстанції та не доводить порушення норм процесуального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого 30.09.2025 року додаткового рішення у справі №392/993/25.  
Пропорційність розподілу судових витрат, гарантована нормою права, ст. 141 ЦПК, яка застосована судом за наслідком часткового задоволення позову. 
Очікування сторони на перерозподіл витрат, у зв`язку з переглядом рішення від 16.09.2025р і задоволенням апеляційної скарги, не відбулося, тому відсутні підстави для зміни розміру судових витрат. 
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційних скарг
Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм права, які привели до неправильного встановлення обставин, які мають значення для справи, неправильного вирішення справи, не знайшли своє підтвердження під час перегляду справи апеляційним судом. 
Тому, підстав для зміни судового рішення не встановлено, судове рішення підлягає залишення без зміни, ст. 375 ЦПК.. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,- 
УХВАЛИВ:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 17 вересня 2025 року в частині, що оскаржується, та додаткове рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2025 року в частині, що оскаржується, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 23 лютого 2026року.

Головуючий суддя Л.М. Дьомич

Судді О.Л. Дуковський

О.Л. Карпенко