ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9730/25  Номер провадження 33/814/142/26	Головуючий у 1-й інстанції Троцька А. І.  Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., із секретарем судового засідання Писаренко К.С., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 28 липня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно з постановою, 29 травня 2025 року, близько 06.14 год в м. Полтаві по вул. Олександра Оксанченка, 7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Fabia» н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей, які не реагують на світло. Водій, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. За вказані дії передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 , в якій просить постанову відносно нього скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що судом не взято до уваги, що поліцейські зупинили його безпідставно, оскільки правил дорожнього руху він не порушував та з протоколу не зрозуміло, на якій підставі його зупинили.
Вказує також, що суд не взяв до уваги, що поліцейські могли провести огляд на стан наркотичного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки і в разі незгоди з його результатами, провести огляд в закладах охорони здоров`я. Але, поліцейські одразу ж запропонували їхати до медичного закладу.
Також зазначає, що з відеозапису бодікамери поліцейського видно, що під час зупинки його автомобіля, були присутні працівники ТЦК та СП, обличчя, яких були в балаклавах, у зв`язку з чим він не виходив з автомобіля так як боявся, що його могли силоміць відвести не на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а на проходження ВЛК.
Вказує, що для нього був очевидним той факт, що з боку поліцейських це була підступна хитрість для того щоб виманити його з авто і передати в руки працівників ТЦК та СП.
Зазначає, що поліцейські бачили, що він в адекватному стані і після від`їзду працівників ТЦК та СП, дали йому змогу самостійно від`їхати (авто не вилучалось) і в подальшому в медичному закладі, за його зверненням, було зафіксовано відсутність у нього наркотичного сп`яніння.

Заслухавши виступ ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судом першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлений факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку.
Таких висновків суд дійшов на підставі сукупних та взаємоузгоджених між собою доказів: протоколу про адміністративне правопорушення від 29.05.2025 серії ЕПР1 № 344784; акту огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також направлення до Обласного наркологічного диспансеру Полтавської обласної ради (вул. Медична, 1) на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.05.2025, відповідно до яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я; постанови серії ЕНА № 4840007 від 29.05.2025 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, відеозапису події.
Зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Fabia» н.з. НОМЕР_1 за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду обставин.
В той же час, суд не надає оцінку підставам зупинки транспортного засобу, оскільки зазначене перебуває поза межами предмету розгляду по даній справі.
В ході спілкування з водієм після зупинки транспортного засобу, у поліцейського виникли підозри про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, повідомлено водія про виявлені у нього ознаки (тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей, які не реагують на світло) та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. 
Згідно з п.п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
На законну вимогу працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 категорично відмовився, його було повідомлено про наслідки такої відмови.
Отже, наявний в справі відеозапис в повному обсязі відображає обставини вчиненого правопорушення.
Істотних порушень правил проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та порядку оформлення відмови від його проходження, які б впливали на правильність висновків суду, під час апеляційного розгляду встановлено не було.
Посилання ОСОБА_1 на те, що нібито під час зупинки його автомобіля були присутні працівники ТЦК та СП, у зв`язку із чим він боявся вийти з транспортного засобу, є надуманими, оскільки автомобіль із особами у військовій формі, приналежність яких до конкретних військових формувань не встановлена, під`їхав до місця зупинки через певний проміж часу, коли працівники поліції вже спілкувалися з ОСОБА_1 щодо відсутності у нього права керування транспортними засобами та виявлених у нього ознак наркотичного сп`яніння, та зазначені особи не контактували із ОСОБА_1 .
Крім того, не підлягає врахуванню й надані ОСОБА_1 документи щодо того, що він в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння не перебував, оскільки йому інкримінувалося саме відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не керуванням транспортним засобом в такому стані.
Безпідставними є і ствердження апелянта про те, що поліцейські мали провести його огляд на місці зупинки транспортного засобу, оскільки згідно з п. 12 Розділу ІІ Інструкції «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до п. 6 Розділу ІІІ Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
Із зазначеного вище слідує, що в разі наявності підозр про перебування водія в стані наркотичного сп`яніння, огляд такої особи проводиться виключно в закладі охорони здоров`я із обов`язковим проведенням лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу.
Враховуючи наведене, вважаю доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому рішення суду першої інстанції є законним та належним чином мотивованим, у зв`язку із чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 28 липня 2025 року про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду       Н.М. Харлан