Номер провадження 2-др/754/38/26
Справа №754/7609/24
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ 
Іменем України

15 квітня 2026 року м.Київ
Деснянський районний суд м.Києва в складі: 
головуючого - судді   Скрипки О.І.,
при секретарі   Моторенко К.О., 
за участю 
представника позивача ОСОБА_4.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника ОСОБА_1 - Страшного Олексія Олександровича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання шлюбу недійсним та його скасування, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Деснянського районного суду м. Києва знаходилась вищевказана цивільна справа.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 10.03.2026 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Представник відповідача Страшний О.О. звернувся до суду з заявою про відшкодування судових витрат, в якій просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн., оскільки зазначене питання не було вирішено судом при постановленні рішення.
В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просив відмовити в задоволені заяви про стягнення з позивачки на користь відповідача витрат на правову допомогу.
В судове засідання відповідач та його представник Страшний О.О. не з`явилися, при цьому представник звернувся до суду з заявою про розгляд заяви в його відсутність та відсутність відповідача, просив заяву про стягнення витрат на правову допомогу задовольнити в повному обсязі.
Суд вважає можливим розглянути заяву у відсутність відповідача та представника відповідача.
Суд, заслухавши думку представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. (ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 259 ЦПК України)
Згідно положень статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається, серед іншого, розподіл судових витрат.
Докази, що підтверджують розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку, суд залишає таку заяву без розгляду (ч. 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України).
Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, які підтверджують точний розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд, за заявою такої сторони, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Однак, така заява має бути озвучена до закінчення судових дебатів у справі (ч. 1 ст. 246 ЦПК). В такому разі судом призначається ще одне судове засідання, яке має бути проведено не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог, за результатом якого ухвалюється додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 кодексу (ч. 2, 3 ст. 246 ЦПК). Можливість вирішення питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті передбачають і ч. 3 ст. 259 ЦПК (порядок ухвалення судових рішень) і п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК (додаткове рішення суду).
Так, відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Відповідно до ч. 1 п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до положень ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України).
Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.
Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).
Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.
Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Згідно ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Як вбачається з письмових матеріалів справи, 26.01.2025 року між відповідачем ОСОБА_1 та адвокатом Страшним О.О. було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги, на підстав якого було видано ордер від 26.10.2025 року № 0050096, за яким адвокат Страшний О.О. здійснював представництво інтересів ОСОБА_1 у Деснянському районному суді м.Києва у справі № 754/7609/24.
Згідно п.п.3.1, 3.6 договору, гонорар адвоката складається з суми вартості послуг, узгодженою сторонами. Факт наданих послуг підтверджується підписаним сторонами актом наданих послуг, що є підставою для сплати гонорару та є невід`ємними додатками до цього договору. 
Відповідно до акту № 1 наданих послуг від 12.03.2026 року, адвокатом Страшним О.О. відповідачу ОСОБА_1 було надані такі послуги: 
1)усна консультація клієнта, що включає: правовий аналіз ситуації; формування правової позиції, що стосується заперечення щодо визнання шлюбу недійсним та його скасування, кількість витраченого часу - 2 години, вартість - 4000,00 грн.;
2)написання додаткових пояснень щодо заперечення позовної заяви про визнання шлюбу недійсним та його скасування, що включає: вивчення нормативно0-правової бази; аналіз судової практики; складання додаткових пояснень та формування додатків, кількість витраченого часу - 5 годин, вартість - 10 000,00 грн.;
3)представництво інтересів клієнта в судових засіданнях (з урахуванням компенсації витрат адвоката, необхідних для представництва), кількість витраченого часу - 9 годин, вартість - 11 000,00 грн.
Загальна вартість наданих послуг становить 25 000,00 грн.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Вирішуючи дану заяву по суті, суд враховує те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18), від 15 червня 2021 року № 159/5837/19.
Також, частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Вирішуючи питання щодо розмір витрат на правничу допомогу, суд вважає, що зазначені у актах обсяги наданої правової допомоги та її вартість не відповідають дійсності, є значно завищеними, а також не доведеними.
Суд зауважує, що щодо в актах про надання правової допомоги представником позивача зазначено: складання процесуальних документів, складання заяви по суті справи, складання процесуальних заяв без конкретизації, які саме документи були складені, а також не обґрунтовано вартість таких послуг. 
Так, у справі відсутній кошторис, тарифи, або інший документ, який би встановлював вартість правової допомоги за 1 годину роботи адвоката або за 1 надану послугу і таких даних договір про надання правової допомоги не містить, а в акті наданих послуг зазначена загальна вартість, виходячи з якої вартість 1 години роботи адвоката становить 2000,00 грн.. 
Крім того, відповідно до акту наданих послуг, адвокат Страшний О.О. здійснював представництво інтересів клієнта в судових засіданнях (з урахуванням компенсації витрат адвоката, необхідних для представництва), кількість витраченого часу - 9 годин, вартість - 11 000,00 грн. В той же час, за підрахунками суду представник відповідача приймав участь у 3 судових засіданнях загальною тривалістю 2 години 34 хвилини.
Оскільки в матеріалах справи відсутнє погодження вартості роботи адвоката в розмірі 2000,00 грн., суд вважає завищеною вартість наданих послуг з усної консультації та написання пояснень та зменшує їх вартість із загального розміру 14 000,00 грн. до 7000,00 грн. Вартість же наданих послуг за участь в судових засіданнях також слід зменшити пропорційно до часу, витраченого адвокатом на безпосередню участь в судових засіданнях, що в грошовому виразі становить 3 055,55 грн. (11 000,00 грн. : 9 год. х 2,5 год.). 
При цьому, при вирішенні питання щодо розміру витрат відповідача на правову допомогу судом відхиляються заперечення позивача в цій частині, викладені у її заяві від 06.02.2026 року, із посланням на її майнових стан (одинока мати з трьома дітьми-інвалідами, яка не має можливості здійснювати трудову діяльність, нерівність її майнового стану порівняно з відповідачем, непропорційність та несправедливість фінансового навантаження). 
Зазначені твердження відхиляються судом з підстав недоведеності, оскільки будь-яких доказів щодо дійсного майнового стану позивачем до справ не надано, а посилання на нейропсихіатричні висновки щодо дітей такими доказами не є. Сама по собі інформація, викладена у цих висновках, також не є підставою для відмови у стягненні з позивача судових витрат відповідача. Інших жодних належних та допустимих доказів, які б могли дати суду підстави для відмови в задоволенні заяви відповідача про відшкодування судових витрат, стороною позивача не надано. 
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що є доведеною сума витрат на правову допомогу: 
1)усна консультація клієнта, що включає: правовий аналіз ситуації; формування правової позиції, що стосується заперечення щодо визнання шлюбу недійсним та його скасування, кількість витраченого часу - 2 години, вартість - 2000,00 грн.;
2)написання додаткових пояснень щодо заперечення позовної заяви про визнання шлюбу недійсним та його скасування, що включає: вивчення нормативно0-правової бази; аналіз судової практики; складання додаткових пояснень та формування додатків, кількість витраченого часу - 5 годин, вартість - 5000,00 грн.;
3)представництво інтересів клієнта в судових засіданнях (з урахуванням компенсації витрат адвоката, необхідних для представництва), кількість витраченого часу - 2,34 годин, вартість - 3055,55 грн.
Таким чином, з урахуванням недоведеності частини витрат, загальна сума витрат, що вказані у актах про надання правової допомоги, за підрахунками суду становить 10 055,55 грн.
Відтак, з урахуванням доведеного розміру витрат на правничу допомогу, з позивача на користь відповідача належить стягнути 10 055,55 грн. У стягнення іншої частини витрат належить відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю. Інші доводи сторін на висновки суду не впливають і підстав для стягнення з позивача витрат у більшому чи меншому розмірі не дають.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 137, 141, 246, 258, 259, 263-266, 268, 270, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, - 

В И Р І Ш И В :

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - Страшного Олексія Олександровича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання шлюбу недійсним та його скасування - задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 754/7609/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання шлюбу недійсним та його скасування.
Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 055,55 грн.
У стягненні іншої частини витрат - відмовити. 
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: