Справа № 420/31306/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якій просить: 
- скасувати постанову (довідку) військово-лікарської комісії згідно протоколу ВЛК № 22/2025-0421-3215 від 21.04.25 р.;
- зобов`язати військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно провести медичний огляд ОСОБА_1 для визначення придатності до військової служби, із врахуванням вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони від 14.08.2008 р. № 402.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11.02.2025 р. позивачу проведено медичний огляд ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ). На підставі статті 56 графи ІІ розкладу хвороб встановлено діагноз та винесена постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання: Варикозна хвороба правої нижньої кінцівки з помірним порушенням функції. К 26 гостра виразкова хвороба цибулини ДПК з вираженим ризиком кровотечі. Бульбіт. Гострий гастродуоденіт змішаної етіології. Рефлюкс езофагіт. D62 гостра постгеморагічна анемія, середнього ступеня важкості. Висновок згідно довідки №2/1566 від 11.02.2025 р. тимчасово непридатний з переоглядом 11.03.2025 р. Військово-лікарська комісія ІНФОРМАЦІЯ_4 , 28.02.2025 р., підтвердила діагноз, потребує подальшого лікування з переоглядом через два місяці. 21.04.2025 р. мобільна група ІНФОРМАЦІЯ_5 зупинила позивача у м.Одеса, та попросила проїхати до органу ТЦК та СП для уточнення даних. Під час перебування у відповідному закладі, відповідач змінив облікові дані позивача без відповідної заяви на зняття / переведення з обліку з ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_6 в АДРЕСА_1 . Крім того, відповідачем всупереч документальним доказам про історію хвороби та дійсну постанову ВЛК №2/1566 від 11.02.2025 р., анульовано дійсну постанову ВЛК №2/1566 від 11.02.2025 р. видану ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_1 ) та внесено в реєстр "Оберіг" новий номер протокол ВЛК № 22/2025 0421-3215 від 21.04.2025 р., де визнано позивача придатним до військової служби. З 11.06.2025 р. по 21.06.2025 р. позивач знаходився на стаціонарному лікуванні з діагнозом 125.0 Атеросклеротична серцево-судинна хвороба. З 02.06.2025 р. по 07.08.2025 р. позивач знаходився на амбулаторному лікуванні з діагнозом 125.0 Атеросклеротична серцево-судинна хвороба та К26.7 виразка дванадцятипалої кишки, хронічна без кровотечі або перфорації. Позивач вважає свої права порушеними, а дії й постанову (довідку) військово-лікарської комісії згідно протоколу ВЛК протиправною, тому звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою від 19.09.2025 р. відкрито спрощене провадження у справі та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подачі відзиву на позовну заяву.
20.10.2025 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що позивач взятий на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_6 на підставі абз.5 п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" як такий, що прибув з іншої місцевості (адміністративно-територіальної одиниці) України. Військово-лікарською комісією 2 ІНФОРМАЦІЯ_8 21.04.2025 р. військовозобов`язаний ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби під час загальної мобілізації. З довідки № 22/2025-0421-3215 від 21.04.2025 р. вбачається, що під час визначення придатності враховано наступні діагнози: варикозна хвороба нижніх кінцівок. ХВЛН І ст. С 2 по СЕАР. Виразкова хвороби ДПК стадія нестійкої ремісії. В зв`язку із тим, що позивач визнаний придатним до військової служби під час загальної мобілізації військово-лікарської комісією 2 ІНФОРМАЦІЯ_8 неправомірних дій з боку позаштатної військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_6 не має.
27.10.2025 р. позивач подав до суду відповідь на відзив, в яку заперечив проти викладених в ньому доводів та аргументів. Зокрема, вказує, що станом на 21.04.25 р. позивач був заброньованим та перебував на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ), тому посилання на правову норму абз.5 п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" є помилковим та не відображає реального стану подій. Зазначає, що оскаржувана довідка видана з порушенням чинного Порядку проведення ВЛК з огляду на порушення процедури медичного огляду та оформлення її результатів затвердженої Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України № 402 від 14.08.2008 р., оскільки на момент видачі довідки № 22/2025-0421-3215 від 21.04.2025 р., позивач знаходився на амбулаторному лікуванні, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 09.02.2025 р., а також згідно Довідки ВЛК № 2/1566 від 11.02.2025 р., позивач не був направлений на амбулаторне або стаціонарне обстеження у лікувально-профілактичний заклад МОЗ України з подальшим оглядом ВЛК військового комісаріату.
Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Оскільки від сторін не надходило заяв про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.
Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , є військовозобов`язаним. 
Згідно тимчасового посвідчення військовозобов`язаного від 15.12.2022 р. серії НОМЕР_1 , позивач 15.12.2022 р. взятий на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_10 . За пунктами 7 та 9 посвідчення: позивач ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 визнаний придатним до військової служби, з повторним медичним пересвідченням 14.12.2027 р. 
Як вбачається із виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП "Окнянська багатопрофільна лікарня" Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області від 09.02.2025 р., позивач у період з 31.01.2025 р. по 09.02.2025 р. знаходився на стаціонарному лікуванні. Основний діагноз: Гостра виразкова хвороба цибулини ДПК, з вираженим ризиком кровотечі. Бульбіт. Гострий гастродуоденіт змішаної етіології. Рефлюкс езофагіт. Супутні: Гостра постгеморагічна анемія, середнього ступеню важкості.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 11.02.2025 р. № 2/1566, позивач пройшов медичний огляд ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 . Діагноз: варикозна хвороба правої нижньої кінцівки з помірним порушенням функції. К 26 Гостра виразкова хвороба цибулини ДПК, з вираженим ризиком кровотечі. Бульбіт. Гострий гастродуоденіт змішаної етіології. Рефлюкс езофагіт. D 62 Гостра постгеморагічна анемія, середнього ступеня важкості. На підставі статті 56 графи ІІ Розкладу хвороб, графи "ТДВ" визнаний тимчасово непридатним з переоглядом 11.03.2025 р.
За довідкою військово-лікарської комісії від 21.04.2025 р. № 22/2025-0421-2115, позивач пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією 2 ІНФОРМАЦІЯ_8 . Діагноз: Варикозна хвороба нижніх кінцівок. ХВЛН І ст. С2 по СЕАР. Виразкова хвороба ДПК стадія нестійкої ремісії. На підставі статті 42-В,53-В графи П Розкладу хвороб, графи НМОУ №402-08р (зі змінами) ТДВ: визнаний придатним до військової служби. 
Як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про порушення правил військового обліку, сформованого через застосунок "Резерв+", сформованого 25.04.2025 р. в категорії обліку позивача вказано - військовозобов`язаний, відстрочка до 31.12.2025 р., тип відстрочки - бронювання. На обліку позивач перебуває в ІНФОРМАЦІЯ_6 . 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступних приписів законодавства.
Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Спеціальним нормативним-правовим актом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби є Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 р. № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). 
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (ч.2 ст.1 Закону № 2232-ХІІ).
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (ч.3 ст.1 Закону № 2232-ХІІ).
Згідно ч.5 ст.1 Закону № 2232-XII від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом. 
Приписами ч.7 ст.1 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період (ч.9 ст.1 Закону № 2232-XII).
Відповідно до ч.10 ст.1 Закону № 2232-ХІІ громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:
уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;
прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;
проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;
проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;
виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Згідно з ч.2 ст.2 Закону № 2232-XII проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
Приписами ч.6 ст.2 Закону № 2232-ХІІ передбачено військової служби: базова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Відповідно до ч.1, 4, 5 ст.4 Закону № 2232-ХІІ Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направлення) громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
Порядок комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань військовослужбовцями встановлюється цим Законом та прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.
Для доукомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань військовослужбовцями на особливий період, а в разі прийняття у випадках та порядку, визначених законом, відповідного рішення Президента України - і в мирний час проводиться планомірна військова підготовка і забезпечується перебування в запасі та військовому резерві необхідної кількості військовонавчених громадян.
Положеннями ч.2 ст.37 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України, зокрема, на військовий облік військовозобов`язаних: які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву; призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених статтею 10-1 цього Закону; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби; які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі; які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань; призовники, які отримали спеціальні звання рядового, сержантського, офіцерського (начальницького) складу; жінки з дотриманням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону; які отримали військові звання офіцерського складу після проходження військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу.
З матеріалів справи вбачається, що позивач, будучи зареєстрованим в смт.Окни Подільського району Одеської області, 21.04.2025 р. знаходився в м.Одесі, у зв`язку з чим після перевірки його військово-облікових документів, відповідачем позивача взято на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_11 як військовозобов`язаного, який прибув з іншої місцевості. 
Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 р. № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу (далі - ВЛЕ) в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 р. за № 1109/15800 (далі - Положення № 402, Положення про ВЛЕ).
Згідно пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це:
медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;
визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;
встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
Відповідно до пункту 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). 
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії. 
ВЛК приймають постанови у тому числі на виїзних засіданнях та, в окремих випадках (лікування за кордоном) - дистанційно. 
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання. 
Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК. 
Постанова ВЛК скасовується у випадках, коли попередня постанова ВЛК на дату її прийняття не відповідала законодавству та/або була прийнята на підставі недійсних документів. 
Постанова ВЛК відміняється у випадках, коли необхідно привести зміст попередньої постанови ВЛК (яка була прийнята правильно) у відповідність до чинного законодавства.
Пунктом 2.2 глави 2 розділу 1 Положення № 402 визначено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. 
До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону. 
Адміністративно-територіальні зони відповідальності штатних ВЛК за проведення військово-лікарської експертизи визначаються наказом Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 "Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення".
Згідно підпункту 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402 ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.
Положеннями підпункту 2.5.1 пункту 2.5 глави 2 розділу І Положення № 402 визначено, що до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК Десантно-штурмових військ; ІНФОРМАЦІЯ_12 ; ВЛК Сухопутних військ Збройних Сил України; ВЛК Сил спеціальних операцій Збройних Сил України; ВЛК інших закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності.
Згідно абзацу 2 пункту 3.2 глави 3 розділу ІІ Положення № 402 кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Ступінь придатності військовозобов`язаних до військової служби за станом здоров`я кожним лікарем визначається індивідуально. Висновки про придатність або непридатність військовозобов`язаних до військової служби, подані ними скарги та об`єктивні дані, виявлені у процесі медичного огляду, а також встановлений діагноз вносяться кожним лікарем до картки обстеження та медичного огляду та до інших документів, що засвідчується особистим підписом лікаря та скріплюється його особистою печаткою, із зазначенням дати проведення медичного огляду. До інформації про діагноз та результати медичних втручань (застосування методів діагностики, профілактики або лікування, пов`язаних із впливом на організм людини), які вносяться до картки обстеження та медичного огляду, додається відповідний код до кожного діагнозу та результату медичних втручань за класифікацією, визначеною НК 025 та НК 026, затвердженими наказом Міністерства економіки України від 04.08.2021 р. № 360 "Про затвердження та скасування національних класифікаторів".
За приписами пункту 20.1 глави 20 розділу ІІ Наказу № 402 постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення.
Відповідно до пункту 20.2 глави 20 розділу ІІ Наказу № 402 постанови штатних ВЛК можуть прийматися як за результатом проведеного медичного огляду в цих ВЛК, так і на підставі проведеного медичного огляду у позаштатних ВЛК та наданих на розгляд медичних документів.
Згідно пункту 20.3 глави 20 розділу ІІ Наказу № 402 при медичному огляді військовослужбовців та інших осіб ВЛК приймаються постанови такого змісту, зокрема: п.п. "а" - придатний; пп."б" - непридатний; пп."в" - потребує, та п.п. "г" - до здійснення парашутних стрибків з переоглядом через 3-12 місяців (вказати строк) (для військовослужбовців Десантно-штурмових військ); до служби у спеціальних спорудах; до служби водолазом з переоглядом через 3-12 місяців (вказати строк); до підводного водіння танків з переоглядом через 3-12 місяців (вказати строк); до роботи з ДІВ, КРП, джерелами ЕМП, ЛВ, мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами з переоглядом через 3-12 місяців (вказати строк); до служби на підводних човнах, надводних кораблях ВМС Збройних Сил України з переоглядом через 6-12 місяців (постанова приймається щодо військовослужбовців ВМС Збройних Сил України); до проходження зборів (постанова приймається щодо військовозобов`язаних, резервістів, яких призивають на збори); до військової служби (вказати дату повторного огляду). до служби у військовому резерві (вказати дату повторного огляду); "ґ" у зв`язку з нетранспортабельністю переїзд до (вказати місцевість) ____________ протипоказаний (постанова приймається тільки щодо членів сімей військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби)); "д" протипоказань до виходу в море на підводному човні (надводному кораблі) немає; "е" на підставі статті ____ графи _____ Розкладу хвороб та графи _____ ТДВ "____" вихід у море на підводному човні (надводному кораблі) протипоказаний".
Суд зазначає, що 21.04.2025 р. позивач пройшов медичний огляд ВЛК 2 Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки й визнаний придатним до військової служби.
Дії відповідача щодо взяття на облік позивач не оскаржує, однак вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню довідка від 21.04.2025 р. № 22/2025-0421-2115. Позивач вказує, що за результатами медичного огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 11.02.2025 р. він був визнаний тимчасово непридатним з переоглядом 11.03.2025 р. Наголошує, що на момент видачі довідки № 22/2025-0421-3215 від 21.04.2025 р. позивач знаходився на амбулаторному лікуванні, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 09.02.2025 р., а також згідно Довідки ВЛК № 2/1566 від 11.02.2025 р., позивач не був направлений на амбулаторне або стаціонарне обстеження у лікувально-профілактичний заклад МОЗ України з подальшим оглядом ВЛК військового комісаріату.
Вирішуючи питання про правомірність заявленої позовної вимоги, суд насамперед зазначає, що в межах адміністративного процесу не може надавати оцінку діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідженні медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті розкладу хвороб, оскільки суд не є фахівцем у медичній галузі.
Так, Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 р. по справі № 806/526/16 зазначив: "…що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі".
Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Таким чином, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію конкретних статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 р. у справі № 810/5009/18, де зроблено правовий висновок про те, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби.
Зокрема, суд наголошує на принципі динамічності стану здоров`я: факт встановлення діагнозу "тимчасово непридатний" у лютому 2025 року не створює преюдиції для наступних оглядів, оскільки медична довідка ВЛК має відображати актуальну клінічну картину станом на момент безпосереднього огляду.
Суд акцентує увагу на тому, що згідно з попередньою довідкою ВЛК № 2/1566 від 11.02.2025 р., позивач визнаний тимчасово непридатним із встановленням конкретного терміну - до 11.03.2025 р., коли мав відбутися повторний медичний переогляд. Отже, на момент вчинення спірних правовідносин (21.04.2025 р.) встановлений раніше строк тимчасової непридатності сплинув, а правовий статус позивача як особи, що потребує лікування, підлягав перегляду на загальних підставах.
Окремо суд звертає увагу на необґрунтованість тверджень позивача щодо його перебування на амбулаторному лікуванні саме під час проведення медичного огляду 21.04.2025 р. Згідно з матеріалами справи, позивач проходив стаціонарне лікування у період з 31.01.2025 р. по 09.02.2025 р. (виписка КНП "Окнянська БЛ"), що завершилося за два місяці до оскаржуваного огляду ВЛК. Надані ж позивачем медичні документи щодо наступних етапів лікування датовані періодом з 02.06.2025 р. по 07.08.2025 р. 
Таким чином, доводи позивача про порушення процедури через ігнорування його поточного лікування є безпідставними та спростовуються хронологією наданих ним самим медичних документів. Суд зауважує, що законність акта індивідуальної дії в даному випадку - довідки ВЛК) перевіряється на момент його видання, а не на основі майбутніх чи минулих діагнозів, які не мали місця або були неактивними в день обстеження.
Крім того, суд зазначає, що позовна заява не містить жодної вказівки на процедурні порушення проведення медичного огляду військово-лікарською комісією.
Окремо, аналізуючи суб`єктний склад спірних правовідносин у контексті критеріїв належності відповідача, суд вказує на те, що за змістом адміністративного судочинства відповідальність за порушення прав особи несе саме той суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належало вчинення певної дії або прийняття відповідного рішення.
Під час розгляду справи судом встановлено, що оскаржувана довідка сформована та видана безпосередньо ІНФОРМАЦІЯ_13 , а не ІНФОРМАЦІЯ_14 , до якого заявлено позовні вимоги.
Враховуючи принцип індивідуальної відповідальності суб`єкта владних повноважень, суд доходить висновку, що пред`явлення позову до неналежної особи, яка не виносила оскаржуваного акта та не володіє повноваженнями щодо його коригування, є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у цій частині
На підставі наведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання протиправною та скасування довідки від 21.04.2025 р. № 22/2025-0421-2115. 
З огляду на вказане, позовні вимоги в частині зобов`язання військово-лікарську комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно провести медичний огляд ОСОБА_1 для визначення придатності до військової служби, із врахуванням вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони від 14.08.2008 р. № 402 задоволенню також не підлягають, оскільки є похідними. 
Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).
Положеннями ч.1 ст.90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 06.09.2005 р.; п.89), "Проніна проти України" (18.07.2006 р.; п.23) та "Серявін та інші проти України" (10.02.2010 р.; п.58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"; 09.12.1994 р., п.29).
Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко