Номер провадження 1-кп/754/440/26
Справа№754/9750/25
Вирок 
Іменем України

25 березня 2026 року 

м. Київ
Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №12025105030000419 від 06.06.2025 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Городище Черкаської області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, незаміжньої, офіційно непрацевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, 
за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,
сторони захисту: обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 06.06.2025 в обідній час, точний час під час досудового розслідування не встановлено, перебуваючи біля 8 під`їзду будинку № 23, по вулиці Мілютенка у місті Києві, біля лавочки на землі знайшла 1 блістер з 10 таблетками білого кольору, з надписом «Метадон-ЗН». Маючи протиправний умисел на придбання наркотичного засобу для власного вживання, без мети збуту, ОСОБА_3 підняла вказаний блістер з таблетками та поклала до своєї сумки, тим самим придбала наркотичний засіб та почала зберігати. Після чого, зайшла до аптеки, де купила один шприц та повернувшись до вищевказаного будинку, у під`їзді, розвела у шприці одну таблетку «Метадон-ЗН» з водою, який поклала до своєї сумки. Надалі, 06.06.2025 проходячи біля буд. АДРЕСА_3 приблизно о 14.10 год. була затримана працівниками поліції.
У ході затримання та особистого обшуку ОСОБА_3 добровільно видала працівникам поліції зі своєї сумки вищевказаний 1 блістер з 9 таблетками з надписом «Метадон-ЗН», які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, загальною масою 0,198 г, та один шприц з рідиною білого кольору, у складі якої міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, масою 0,008 г.
Таким чином, ОСОБА_3 незаконно придбала та зберігала наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, загальною масою 0,206 г для власного вживання, без мети збуту.

Вищевказані протиправні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Згідно з ч.1 ст.309 КК України кримінально-караним діянням є незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.
Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
Так, об`єктивна сторона зазначеного кримінального правопорушення полягає, зокрема, у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу.
Відповідно до положень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 26 квітня 2002 року "Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів"(зі змінами та доповненнями згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №16, далі - Постанова) регламентовано, що незаконним придбанням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів необхідно вважати їх купівлю, обмін на інші товари або речі, прийняття як плати за виконану роботу чи надані послуги, позики, подарунка або сплати боргу, привласнення знайденого. Під незаконним зберіганням потрібно розуміти будь-які умисні дії, пов`язані з фактичним незаконним перебуванням наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів чи прекурсорів у володінні винної особи (вона може тримати їх при собі, у будь-якому приміщенні, сховищі або в іншому місці). Відповідальність за незаконне зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів настає незалежно від його тривалості. Злочини, передбачені статями 307, 309 або 311 КК, визнаються закінченими з моменту вчинення однієї із зазначених у диспозиціях цих статей альтернативних дій.
Суб`єктивна сторона характеризується прямим умислом та обов`язково відсутністю мети збуту наркотичних засобів чи речовин. Іншими словами, мета зазначених вище дій може бути будь-якою, за виключенням збуту (наприклад, особисте споживання наркотичних засобів чи речовин).
Суб`єкт - загальний: особа, що досягла 16-річного віку.

Так, метадон, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» «Список № 1 Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ» є наркотичним засобом, обіг якої обмежено.
Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» встановлено, що до 0,02 г метадона є невеликим розміром, від 1,6 до 20,0 г - великим розміром, 20,0 і більше - особливо великим розміром.

Отже, кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 309 КК України, у разі придбання та зберігання без мети збуту наркотичного засобу метадону настає у тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 0,02 г та не перевищує 1,6 г.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 визнала себе винною, щиро розкаялась і підтвердила вищеописані встановлені судом обставини справи. Обвинувачена зазначила, що дуже шкодує про свій вчинок. Наразі зробила для себе висновки і усвідомила, що більше не хоче такого життя, а тому твердо вирішила більше не скоювати подібні правопорушення. Покази обвинуваченої є логічними і послідовними та не залишають суду «розумного сумніву» щодо їх правдивості та відповідності встановленим обставинам кримінального провадження.
Суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно всіх обставин справи, які ніким не оспорюються, проти цього не заперечують учасники судового розгляду, обвинувачена та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, і у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, учасникам судового розгляду роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, з точки зору належності та допустимості, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченої ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і її дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченої і обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.
Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, суд відповідно до ст. 66 КК України визнає щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального проступку, особу винної, яка раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, отже не має постійного джерела доходу.
Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_3 , суд бере до уваги те, що санкція ч.1 ст. 309 КК України передбачає альтернативні види покарання, а більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Одночасно суд ураховує, що досягнення мети запобігання вчиненню кримінальних правопорушень самим засудженим відбувається шляхом такого впливу покарання на винного, який позбавляє його можливості вчиняти нові кримінальні правопорушення. Такого результату може бути досягнуто самим фактом його засудження і тим більше - виконанням покарання, коли засуджена особа поставлена в такі умови, які значною мірою перешкоджають або повністю позбавляють її можливості вчинити нове правопорушення.
Отже, виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд доходить висновку про неможливість призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді штрафу або виправних робіт, оскільки обвинувачена не працює.
З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе призначити  ОСОБА_3 покарання, яке необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у виді пробаційного нагляду в межах встановлених у санкції відповідної статті особливої частини КК України.
Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, адже втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, в той час, як покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами, зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду, з урахуванням того, що оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого (див. постанову ВС від 10 червня 2020 року в справі № 161/7253/18).

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Відповідно до ст. 124 КПК підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 3565 гривень 60 копійок.
Заходи забезпечення в кримінальному провадженні не застосовувались.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 371, 373-376, 381-382 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Визнати винною ОСОБА_3  у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 309 КК України і призначити їй покарання у виді 1 /одного/ року пробаційного нагляду.

На підставі п.1-3 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_3 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3  на користь держави 3565 гривень 60 копійок витрат на залучення експертів.

Речові докази: 9 таблеток білого кольору круглої фори, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено- метадон, загальною масою 0,198 г та медичний шприц з мутною рідиною білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено- метадон, загальною масою 0,008 г., та сильно діючий лікарський засіб зопіклон, загальною масою 0,001 г., які знаходяться в камері схову речових доказів Деснянського УП ГУНП у м. Києві, квитанція №000242 - знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом 30 днів з часу отримання учасниками судового провадження копії вироку суду, з урахуванням особливостей, передбачених ч.3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення направити вручити обвинуваченій, прокурору.

Суддя: ОСОБА_5