ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/7438/25
26 березня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -
ВСТАНОВИВ:
До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 , у якій позивач просить суд стягнути з відповідача податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в сумі 18541,50 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскільки відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував самостійно узгодженні суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, то у нього виникла заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами на загальну суму 18541,50 грн, з огляду на що податковий орган просить стягнути її в судовому порядку.
05.01.2026 на запит сформований судом засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд", отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру №2206655, згідно якої адреса реєстрації ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного судді від 05.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
Дана ухвала надіслана за місцем реєстрації відповідача за адресою: АДРЕСА_1 .
20.01.2026 до суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання вказує, що 17.05.2024 тримала податкове повідомлення-рішення від 26.03.2024 №0131702-2407-1918 про сплату податкового зобов`язання на суму 4723,50 грн, яке не сплатила, оскільки перебуває у складному матеріальному становищі.
Зазначає, що інших податкових повідомлень-рішень вона не отримувала.
24.03.2026 до суду від Головного управління ДПС у Тернопільській області надійшли додаткові пояснення, в яких представник вказує, що згідно даних Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, місцем проживання, а отже, і податковою адресою відповідача
з 27.04.1998 по 14.07.2003 було АДРЕСА_2 ; 
з 14.07.2003 по 31.01.2025 року було: АДРЕСА_3 ;
з 30.01.2025 по даний час Тернопільська обл., Тернопільський р-н, Тернопільська тер.гр., м. Тернопіль, вул. Микулинецька буд.115, буд. 63. 
Вказує, що податкова вимога від 25.10.2018 року №31931-17 та податкові повідомлення-рішення від 01.09.2022 року №0317184-2407-1918, від 11.04.2023 року №0333933-2407-1918, від 26.03.2024 року №0131702-2407-1918 надіслані за адресою АДРЕСА_3 (Захисників України), яка на той час була податковою адресою відповідача. 
Зазначає, що податкове повідомлення-рішення від 29.03.2025 року №0140461-2407-1918 надіслане на актуальну податкову адресу відповідача (м. Тернопіль, вул. Микулинецька, 115/63).
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.
З матеріалів справи слідує, що відповідач ОСОБА_1 є платником податків та перебуває на податковому обліку в органах Головного управління ДПС у Тернопільській області.
Станом на 13.11.2025, у ОСОБА_1 наявний податковий борг перед держаним бюджетом на загальну суму 18541,50 грн, по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості.
Вказана заборгованість виникла внаслідок несплати узгодженого грошового зобов`язання, нарахованого відповідно до податкових повідомлень-рішень:
від 01.09.2022 №0317184-2407-1918 на суму 4230,00 грн;
від 11.04.2023 №0333933-2407-1918 на суму 4582,50 грн;
від 26.03.2024 №0131702-2407-1918 на суму 4723,50 грн;
від 29.03.2025 №0140461-2407-1918 на суму 5005,50 грн.
Зазначені податкові повідомлення-рішення, відповідачем не були оскаржені ні в адміністративному, ні в судовому порядку, а тому грошові зобов`язання визначені ними, вважаються узгодженими.
Виконанням податкового обов`язку згідно пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання, згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, визнається податковим боргом.
Виникнення та існування такого податкового боргу також підтверджується наявними у матеріалах справи доказами: випискою з інтегрованої картки платника податку та розрахунком суми боргу.
Відповідно до п.п.266.1.1 та п.п.266.1.2 п.266.1 ст.266 ПКУ платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості). Визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб, зокрема, якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом.
Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) п.266.7.2. ст. 266 ПК України. Дане податкове зобов`язання сплачується протягом 60 днів з дати отримання податкового повідомлення-рішення.
Землекористувачами є юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким згідно із законом надано у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди (пп. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу).
Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (п. 288.2 ст. 288 Податкового кодексу).
Об`єктами оподаткування земельним податком є (п. 270.1 ст. 270 Податкового кодексу) - земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), що знаходяться у власності; земельна ділянка, надана в оренду (п. 288.3 ст. 288 Податкового кодексу).
Відповідно до пункту 286.5. статті 286 ПК України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.
Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (п. 287.5 ст. 287 Податкового кодексу).
Відповідачу виставлялась податкова вимога від 25.10.2018 №31931-17, з часу виставлення якої податковий борг платника не переривався.
Також при вирішенні даної справи суд враховує пояснення позивача щодо надіслання податкової вимоги від 25.10.2018 року №31931-17 та податкових повідомлень-рішень від 01.09.2022 №0317184-2407-1918, від 11.04.2023 №0333933-2407-1918, від 26.03.2024 №0131702-2407-1918 за актуальною з 14.07.2003 по 31.01.2025 податковою адресою відповідачки, а саме: АДРЕСА_3 (Захисників України).
Пунктом 87.1 статті 87 ПК України передбачено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти.
З урахуванням викладеного норми статей 95 - 99 Податкового кодексу України можуть застосовуватися до процедури стягнення податкового боргу з фізичних осіб лише в тій частині, що не суперечить вимогам пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України.
Виходячи з норм статті 95 Податкового кодексу України податкова заборгованість платників податків стягується органами державної податкової служби на підставі рішення суду шляхом: стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; реалізації майна платника податків, що перебуває у податковій заставі; стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків. При цьому, право на звернення з позовом про стягнення податкового боргу з платника податків виникає у податкового органу через 30 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Таким чином за відсутності понесених судових витрат у даній справі, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, такі судові витрати не належать стягненню з відповідача на користь суб`єкта владних повноважень.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий борг в сумі 18541 (вісімнадцять тисяч п`ятсот сорок одна) грн 50 коп., з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в сумі. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено 26 березня 2026 року.
Реквізити учасників справи:
позивач:
- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46003, код ЄДРПОУ 44143637); 
відповідач:
- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ). 
Головуючий суддя Баб`юк П.М.