Справа №545/5702/25
Провадження №2/533/207/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(за правилами спрощеного позовного провадження)
07 квітня 2026 року Козельщинський районний суд Полтавської області
в складі: головуючого судді – Оксенюк М. М.,
за участі: секретаря судового засідання – Шуліки Л. Г.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В
16 грудня 2025 року позивач ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» через систему «Електронний суд» звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, 20.07.2019 між ТОВ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2024901448, за умовами якого позичальнику надано споживчий кредит, який вона зобов`язується повернути, сплатити відсотки за користування кредитом та інші платежі, визначені кредитним договором.
ТОВ «ОТП БАНК» взяті на себе зобов`язання виконало, надавши відповідачу кредит відповідно до умов кредитного договору.
20.08.2021 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено договір факторингу №20/08/21, згідно якого АТ «ОТП БАНК» відступив на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» права вимоги за кредитним договором №2024901448 від 20.07.2019, укладеним з ОСОБА_1 у розмірі 7617,10 грн.
Посилаючись на вказане, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 7617,10 грн та понесені у справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу 3000,00 грн.
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 25.12.2025 справа передана на розгляд до Решетилівського районного суду Полтавської області за територіальною підсудністю.
Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 15.01.2026 справа передана на розгляд до Козельщинського районного суду Полтавської області за територіальною підсудністю.
Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 12.02.2026 справа прийнята до провадження, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивач у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В матеріалах справи міститься заява позивача з проханням слухати справу без участі представника, позов підтримує.
В разі неявки відповідача прохає постановити заочне рішення (а.с. 8).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву позивача до суду не направив.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.
За письмовою заявою представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.
У відповідності до ч.3 та ч.4 ст.12, ч.1 та ч.2 ст.13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 20.07.2019 ОСОБА_1 , заповнивши Заяву-анкету на отримання кредиту, уклав з АТ «ОТП БАНК» кредитний договір №2024901448, за умовами якого відповідачу надано кредит на придбання товару у загальному розмірі 5962,75 грн, дата остаточного повернення кредиту 20.07.2021 (а.с.70, 68).
Згідно з п.1.2 договору протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 0,01% річних.
Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів на рахунок погашення боргових зобов`язань (п.1.3 договору).
Підписанням кредитного договору позичальник заявляє, гарантує та підтверджує, що банк надав позичальнику в письмовій формі та в повному об`ємі інформацію передбачену законодавством, що захищає права споживачів, позичальник ознайомлений з інформацією, визначеною Паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання кредиту банк надав позичальнику оригінальний примірник кредитного договору зі всіма невід`ємними частинами та додатками, зокрема Графік платежів з розрахунком загальної вартості кредиту, Правилами кредитування та Тарифами банку, які є невід`ємною частиною кредитного договору (п.1.5 Договору).
20.07.2019 ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту, в якому зазначена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та Орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, що є додатком №1 до паспорта споживчого кредиту, аналогічна інформації викладеній у договорі №2024901448 від 20.07.2019 (а.с.69).
Цього ж числа ОСОБА_1 власноруч підписав Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, що є додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту №2024901448 від 20.07.2019, в якому зазначені дата, сума платежу, комісія за надання кредиту, інші послуги банку, реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту за період з 20.07.2019 по 20.07.2021 (а.с.70 на звороті).
Згідно специфікації до кредитного договору від 20.07.2019, АТ «ОТП БАНК» прийнято позитивне рішення щодо можливості надати позичальнику ОСОБА_1 кредит згідно даних, наведених у специфікації (а.с.74 на звороті).

20.08.2021 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено договір факторингу №18/08/21, за умовами якого АТ «ОТП БАНК» передає, а ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» приймає право грошової вимоги і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між АТ «ОТП БАНК» і боржниками в розмірі портфеля заборгованості, в тому числі і до відповідача (а.с.36-42).
Згідно Акту приймання-передачі Реєстру Боржників №1 за Договором факторингу №20/08/21 від 18.08.2021 АТ «ОТП БАНК» передало, а ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» прийняло Реєстр Боржників №1, після чого від Клієнта до Фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.41).
На виконання умов договору факторингу ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» сплатило АТ «ОТП БАНК» 1906673,81 грн, що підтверджується платіжним дорученням за №1595 від 20.08.2021 (а.с.42).
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №2024901448 від 20.07.2019 у загальному розмірі 7617,10 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4932,83 грн, заборгованості по відсотками у розмірі 1,07 грн, заборгованості по комісії 2683,20 грн (а.с.43).
23.06.2025 року ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» направлено відповідачу ОСОБА_1 повимогу про погашення кредитної заборгованості та повідомлено про відступлення права вимоги (а.с.44).
Згідно з розрахунком заборгованості, наданої АТ «ОТП БАНК», заборгованість ОСОБА_1 станом на 20.08.2021 становить 7617,10 грн, з яких: 4932,83 грн заборгованість за кредитом; 1,07 грн заборгованість за відсотками; 2683,20 грн заборгованість за комісією (а.с.91-92).
За змістом ст.ст.3, 6, 627 ЦК України діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно з ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч.2 ст.1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України підставою заміни кредитора є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» є новим кредитором за кредитним договором №2024901448 від 20.07.2019 на підставі укладеного між ним та АТ «ОТП БАНК» договору факторингу. Відтак, у нього виникло право вимоги до відповідача.
З огляду на те, що відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомості про відсутність такої, суд, приймає вказаний розрахунок позивача, як належний та допустимий доказ.
Оцінюючи дослідженні в ході розгляду справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.
Отже, відповідач в порушення умов кредитного договору не виконав зобов`язання по сплаті кредиту, відсотків, в результаті чого виникла заборгованість у загальному розмірі 4933,90 грн, з яких: 4932,83 грн заборгованість за кредитом; 1,07 грн заборгованість за відсотками, так як відповідач порушив вимоги ст.526, 530 ЦК України відповідно до яких зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений договором строк.

Щодо стягнення з відповідача заборгованості по комісії розміром 2683,20 грн, суд зазначає наступне.
Закон України «Про споживче кредитування» передбачено можливість встановлення сторонами кредитного договору обов`язку позичальника сплачувати певні комісії. Водночас такі положення мають відповідати положенням законодавства.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 вказала, що Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування". Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 у справі № 204/224/21, а також постанові Верховного Суду від 11.12.2024 у справі № 611/679/21 зроблено висновок, що у разі коли кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів існування переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які
банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Верховний Суд у постанові від 17.04.2025 у справі № 910/1274/24 вказав, що під час розгляду заявлених до боржника кредиторських вимог, суд має з`ясовувати правову природу таких вимог, надати правову оцінку доказам поданим заявником на підтвердження його вимог до боржника, аргументам та запереченням боржника чи інших кредиторів щодо задоволення таких вимог, перевірити дійсність заявлених вимог, з урахуванням чого встановити наявність підстав для їх визнання чи відхилення (повністю або частково).
Товариство у цій справі не надало жодного доказу щодо додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надавались боржнику та за які кредитором встановлена комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування, інформація тощо).
При цьому положеннями кредитного договору (п. 1.1) передбачено, що комісія за управління кредитом щомісячно, у розмірі 0 % від суми кредиту. Іншого положення договору, яким передбачено сплату комісії позивач не наводить, а тому суд дійшов висновку, що вимога про стягнення комісії не підлягає задоволенню.
За таких обставин, суд вважає, що заявлена позивачем вимога щодо сплати комісії є необґрунтованою, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення комісії в розмірі 2683,20 грн відмовляє, що відповідає висновку Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 у справі № 204/224/21.
Отже, позовні вимоги ТОВ «Цикл Фінанс до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №2024901448 від 20.07.2019, у розмірі 4933,90 грн, з яких: 4932,83 грн заборгованість за кредитом; 1,07 грн заборгованість за відсотками.
У решті, вимог про стягнення комісії слід відмовити.

Щодо розподілу судових витрат.
Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується матеріалами справи (а.с.1).
Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідача в загальному розмірі 4933,90 грн.
Отже, процентне співвідношення задоволених вимог становить 64,78% ((3933,78 грн задоволені вимоги) / ( 7617,10 грн заявлені позовні вимоги )*100%).
З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 1569,23 грн (2422,40 грн сплачений судовий збір х 64,78%), який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн., суд враховує наступне.
Відповідно до ч.1 та 3 (п.1) ст.133 та ч.1-3 ст.137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до суду надано: договір №43453613/1 про надання правової допомоги від 25.08.2025, укладеного між адвокатом Гулієвою С.А. та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС»; Додаткова угода №2024901448 до Договору №43453613/1 про надання правової допомоги від 25.08.2026; Акт №2024901448 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 14.11.2025 – розмір винагороди становить 3000,00 грн; Детальний опис; свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю серія КС №12018/10 виданого на Гулієву Сабіну Агавердіївну (а.с.46 – 53).
У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п.21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції.
Даний спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, судова практика щодо яких є сталою і передбачуваною, великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.
У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (п.80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п. 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20 травня 2019 у справі №916/2102/17, від 25 червня 2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05 червня 2019 року у справі № 922/928/18, від 30 липня 2019 року у справі № 911/739/15.
Отже, зважаючи на те, що матеріали справи не потребували і не містять великої кількості документів для підготовки позовної заяви, дана справа є нескладною, враховуючи усталену практику, суд вважає, що заявлені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн за участь у цивільній справі, не можуть вважатись розумними та співмірними зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, а також їх необхідністю для постановлення судового рішення.
Таким чином, з урахуванням принципу співмірності, складності справи, обсягу виконаної адвокатом роботи та її необхідності для постановлення даного судового рішення, суд дійшов висновку, що із відповідача на користь позивача слід стягнути у розмірі 2000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу
На підставі викладеного, керуючись статтями 247, 259, 263-265, 268, 280, 353-354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» (ЄДРПОУ 43453613, місцезнаходження: вулиця Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд.8, місто Київ, 04112) заборгованість за кредитним договором №2024901448 від 20.07.2019 у загальному розмірі 4933,90 грн, з яких: 4932,83 грн заборгованість за кредитом; 1,07 грн заборгованість за відсотками.

В іншій частині позовних вимог – відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» судовий збір у розмірі 1569,23 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн, а всього 3569,23 грн.

Роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду першої інстанції впродовж тридцяти днів з дня його проголошення.
Роз`яснити позивачу, що має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги впродовж тридцяти днів з дня проголошення рішення до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд.
Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М.М. Оксенюк