Справа № 287/49/26
3/287/1673/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Любомир Вікторович, за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Тележинського О.С. (в режимі відеоконференції), розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 19.03.2026 року Рокитнівським РВ УМВС України в Рівненській області, особи з інвалідністю третьої групи, жителя АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
І. Опис обставин, встановлених під час розгляду справи.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №567676 від 15.01.2026 року слідує, що 15.01.2026 року, о 20 год. 30 хв., в с. Тепениця, по вул. Молодіжній, Коростенського району, Житомирської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки FORD TRANSIT, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме на місці зупинки транспортного засобу та у найближчому медичному закладі Олевській ЦЛ водій відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
ІІ. Позиція учасників справи.
30.01.2026 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи, що стверджується його власноручним підписом на заяві б/н від 30.01.2026 року.
30.01.2026 року та 18.02.2026 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшли клопотання про об`єднання справ у одне провадження.
Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 20.02.2026 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про об`єднання справ у одне провадження відмовлено.
У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнав, стверджував, що він не був водієм транспортного засобу автомобіля марки FORD TRANSIT, державний номерний знак НОМЕР_2 . Поліції даний факт він не повідомляв, оскільки злякався, пригадати хто саме керував автомобілем не може. На переконання ОСОБА_1 він не має нести покарання за вказане адміністративне правопорушення, оскільки при складанні адміністративного протоколу уповноважена службова особа Національної поліції допустила описку та не вірно вказала рік народження особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а саме «1978» замість вірного «1977». На підставі наведеного, вказує, що протокол складений стосовно іншої особи. Крім того, ОСОБА_1 вказав про те, що він проживає у Сарненському районі, Рівненської області. Яким чином він потрапив у с. Тепениця, Коростенського району, Житомирської області пояснити не зміг. Стверджує, що працівники поліції грубо порушили його права, а саме не викликали СОГ на місце події, не забезпечили йому медичну допомогу, не вжили заходів реагування на нецензурну лайку, не доставили до відділення поліції для встановлення його особи, не роз`яснили йому права та обов`язки.
Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Тележинський О.С. у судовому засіданні вказав про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу автомобіля марки FORD TRANSIT, державний номерний знак НОМЕР_2 . Відтак, ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Іних клопотань або заяв від учасників справи до суду не надходило.
ІIІ. Застосоване судом законодавство.
Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).
У відповідності до положень ст. 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.
Згідно з положеннями ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозицією ч. 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.
Суб`єкт адміністративного проступку - спеціальний (водії транспортних засобів, інші особи, що керували транспортними засобами – ч. ч. 1-4 цієї статті; судноводії - ч. 5 цієї статті; інші особи, які керували річковими або маломірними суднами, - ч. 6 цієї статті).
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.
Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Поліцейські, виявивши у водія ознаки сп`яніння (алкогольного або наркотичного), який свідчить про зниження уваги та швидкості реакції водія, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язані вчинити дії по перевірці стану водія на предмет перевірки дотримання водієм вимог підпунктів «а» та «б» пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, а водій відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху повинен на вимогу працівника поліції - пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За змістом статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені пунктами 2, 3, 6, 7 Розділу 1, Розділами ІІ та ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.
Так, згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.
Пунктами 6, 7, розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Пунктами 1, 2, 10 розділу ІІ даної Інструкції передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі – акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.
Згідно з вимогами, передбаченими п.6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Законом не передбачено поважних чи неповажних причин відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.
Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:
- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
З системного аналізу вказаних норм права вбачається, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
ІV. Оцінка обставин справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, що мало місце 15.01.2026 року, підтверджується: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №567676 від 15.01.2026 року відповідно до якого водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, проте від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився.
На переконання суду, формулювання суті вчиненого адміністративного правопорушення, зазначене у протоколі про адміністративне правопорушення є конкретним, вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний уповноваженою на те особою. 
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у якому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, які були виявлені уповноваженою службовою особою Національної поліції у ОСОБА_1 . При цьому, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Доданий до матеріалів справи акт огляду відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735, містить усі необхідні реквізити та підписаний уповноваженою службовою особою Національної поліції.
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Додане до матеріалів справи направлення відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735, містить усі необхідні реквізити та підписане уповноваженою службовою особою Національної поліції.
- рапортом чергового відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області від 15.01.2026 року зі змісту якого слідує, що 15.01.2026 року о 20 год. 58 хв. на службову лінію 102 надійшло повідомлення про те, що на дорозі в с. Тепениця, Коростенського району, Житомирської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки FORD TRANSIT, державний номерний знак НОМЕР_2 , який з`їхав у кювет. Заявник - ОСОБА_2 . За результатами відпрацювання встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки FORD TRANSIT, державний номерний знак НОМЕР_2 , не впорався з керуванням, не вибрав безпечної швидкості руху та здійснив з`їзд у кювет. В ході спілкування у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння.
- копією письмових пояснень ОСОБА_3 від 15.01.2026 року у якому останній вказав про те, що до нього під`їхав громадянин на ім`я « ОСОБА_4 », який попросив показати де проживає ОСОБА_5 . У подальшому ОСОБА_3 сів до салону автомобіля марки FORD TRANSIT, державний номерний знак НОМЕР_2 , та вони разом з ОСОБА_1 вирушили до ОСОБА_6 . Олег пропонував ОСОБА_3 сісти за кермо транспортного засобу, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_3 відмовився. По дорозі ОСОБА_4 не впорався з керуванням та з`їхав у кювет. Через деякий час на місце події виїхали працівники поліції. Стверджує, що за кермом був саме ОСОБА_4 .
- копією письмових пояснень ОСОБА_2 від 15.01.2026 року у якому остання зазначила, що була свідком як водій транспортного засобу автомобіля марки FORD TRANSIT, державний номерний знак НОМЕР_2 з`їхав у кювет. Саме вона викликала працівників поліції. При цьому, ОСОБА_2 вказує про те, що водій автомобіля ОСОБА_4 перебував у п`яному вигляді та поводив себе неадекватно.
- диском з відеозаписом події.
Наявний в матеріалах справи та досліджений судом відеозапис стосується саме обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та такий фіксує перебіг подій за участі водія ОСОБА_1 , а саме його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у медичному закладі охорони здоров`я.
Доданий до матеріалів справи відеофайл починається з того, як працівники поліції підходять до невідомих осіб та повідомляють про виклик на службову лінію 102 про дорожньо-транспортну пригоду. У ході спілкування з ОСОБА_1 працівник поліції повідомила про наявність у останнього ознак алкогольного сп`яніння та запропонувала пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу газоаналізатора Драгер. Для проходження зазначеного огляду ОСОБА_1 запропоновано пройти до службового автомобіля патрульних поліцейських. Проте, ОСОБА_1 відмовився підходити до транспортного засобу патрульних поліцейських, а відтак відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер. У зв`язку з наведеним, працівник поліції запитала у ОСОБА_1 чи згоден він пройти вказаний огляд на стан алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я та запропонувала присісти до салону службового автомобіля поліції для доставлення до медичного закладу. Проте, ОСОБА_1 відмовився сідати до транспортного засобу патрульних поліцейських, а відтак відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Поліцейська повідомила ОСОБА_1 про те, що відносно нього будуть складені відповідні адміністративні матеріали за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Проте, ознайомити зі змістом складених відносно нього адміністративних матеріалів ОСОБА_1 не змогла, оскільки останній втік з місця події.
Зафіксовані відеозаписом бодікамери поліцейського обставини, на переконання суду, безумовно стосуються подій, зафіксованих 15.01.2026 року в протоколі про адміністративне правопорушення та відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити події, детально відновити їх послідовність, конкретизувати належну поведінку поліцейських та процесуальну поведінку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Відеозаписом зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом з явними ознаками сп`яніння та відмовився на законну вимогу патрульних поліцейських від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в спеціалізованому медичному закладі.
Суд визнає вищевказаний відеозапис належним та допустимим доказом, оскільки він отриманий у встановленому законом порядку та дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що поставлено йому у вину.
На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Твердження ОСОБА_1 та його представника Тележинського О.С., надані ними у судовому засіданні про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом автомобілем марки FORD TRANSIT, державний номерний знак НОМЕР_2 , повністю спростовуються сукупністю досліджених судом доказів, які свідчать про те, що саме ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу, який потрапив у дорожньо-транспортну пригоду. Зокрема, як зазначено вище, свідок ОСОБА_3 у своїх письмових поясненнях вказував про те, що під час дорожньо-транспортної пригоди він перебував безпосередньо у салоні автомобіля марки FORD TRANSIT, державний номерний знак НОМЕР_2 . При цьому, стверджує, що водієм транспортного засобу був ОСОБА_1 , який перебував у стані сп`яніння. Також, свідок ОСОБА_2 , яка була очевидцем дорожньо-транспортної пригоди та здійснила виклик на службову лінію 102 вказала на «Олега», як на водія транспортного засобу автомобіля марки FORD TRANSIT, державний номерний знак НОМЕР_2 . При цьому, у судовому засіданні ОСОБА_1 не зміг назвати персональні дані водія, який за його версією керував транспортним засобом та не зміг пояснити яким чином він опинився в с. Тепениця, Коростенського району, Житомирської області фактично в сусідній області від місця свого проживання (с. Сновидовичі, Сарненського району, Рівненської області). Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що вказана позиція ОСОБА_1 та його захисника, зважаючи на рівень її аргументованості, переконливості та послідовності є версією захисту з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки на переконання суду із врахуванням всіх обставин справи та вищевказаних зібраних по справі доказів, така версія ОСОБА_1 та адвоката Тележинського О.С. є неспроможною і такою, що не відповідає дійсності. 
При цьому, слід зазначити, що суд викликав свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до суду для надання особистих пояснень, проте такі до суду не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи в суді. Причини неявки суду невідомі. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представник адвокат Тележинський О.С. під час судового розгляду клопотань про виклик свідків не заявляли.
Також, суд звертає увагу, що неточності зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо зазначення року народження особи стосовно якої складено протокол не є підставою для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, у судовому засіданні ОСОБА_1 надав суду для огляду паспорт громадянина України для встановлення своєї особи.
Суд також відхиляє твердження ОСОБА_1 про те, що йому не було роз`яснено права і обов`язки, оскільки як вбачається з диску з відеозаписом події ОСОБА_1 втік з місця події, відтак поліцейська не мала змоги ознайомити останнього зі змістом складених відносно нього адміністративних матеріалів.
Крім цього, у разі якщо ОСОБА_1 вважає, що при спілкуванні з ним працівники поліції перевищили свої службові повноваження він не позбавлений можливості оскаржити їх дії у передбаченому законом порядку.
Таким чином, дослідивши і оцінивши зібрані у справі докази, які є достовірними, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, узгоджуються між собою, взаємно доповнюють один одного, зібрані з дотриманням порядку, встановленого КУпАП, у їх сукупності, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.
V. Накладення адміністративного стягнення.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП - не встановлено.
Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП - не встановлено.
Санкцією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У зв`язку із вищенаведеним, суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом.
Визначений вид та розмір покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення, а також є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
VІ. Судові витрати.
Згідно вимог ст.40? КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
Оскільки, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, тобто ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, то вважаю за необхідне стягнути з останнього судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 33-36, 40-1, 245, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», -
ПОСТАНОВИВ:
Визнати винним  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Штраф перерахувати на рахунок отримувача (стандарт ІВАN) UA368999980313060149000006001, Отримувач ГУК в Житомирській області, Код отримувача (ЄДРПОУ) – 37976485, Банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300. 
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в сумі 665,60 грн., які перерахувати на рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, Отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача ( код за ЄДРПОУ) – 37993783, Банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106. 
Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.В.Винар