Справа №752/20766/25
Провадження №2/752/3509/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року        м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі судді Кордюкової Ж.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (далі - ТОВ «Бізнес позика») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 17.09.2022 між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем було укладено договір № 453993-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 1 договору позивач надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10000 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.
У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань відповідачем за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 08.08.2025 становить 31675,60 грн., з яких 10000 грн. - заборгованість за кредитом, 20175,60 грн. - заборгованість за відсотками, 1500 грн. - заборгованість по комісії.
Просив стягнути з відповідача зазначену вище заборгованість та судові витрати.
29.08.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та витребувано докази.
Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.
За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».
Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.
17.09.2022 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем укладено договір № 453993-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» з використанням одноразового ідентифікатора UA-6381.
Відповідно до умов вказаного договору відповідач отримав кредит у розмірі 10000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності та зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам- підприємцям.
Відповідно до п. 2.3, 2.4., 2.5, 2.7, 2.8. договору про надання кредиту від 17.09.2022 № 453993-КС-001 строк кредиту складає 16 тижнів, стандартна процентна ставка в день 2% (фіксована ставка), комісія за надання кредиту 1500 грн., строк дії договору до 07.01.2023, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 21040 грн.
17.09.2022 ТОВ «Бізнес позика» здійснило перерахування 10000 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_1 , призначення платежу: Перерах коштів ОСОБА_1 зг. до кредитного дог. 453993-КС-001 від 17.09.2022.
Відповідно до листа АТ «Таскомбанк» від 25.09.2025 на ім`я ОСОБА_1 банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 , рахунок за якою станом на дату надання відповіді закрито, на яку 17.09.2022 було зараховано 10000 грн.
Згідно з розрахунку, зробленого позивачем, відповідач станом на 08.08.2025 має заборгованість за договором № 453993-КС-001 від 17.09.2022 в сумі 31675,60 грн., з яких 10000 грн. - заборгованість за кредитом, 20175,60 грн. - заборгованість за відсотками, 1500 грн. - заборгованість по комісії.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін, із запропонованими умовами кредитування відповідач ознайомився та погодився з ними.
Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ «Бізнес позика» надало відповідачу кредит шляхом перерахування коштів на рахунок відповідача.
Однак, станом на день подачі позову до суду відповідачем борг за кредитним договором не повернуто.
Відповідачем до суду контррозрахунку заборгованості та доказів щодо належного виконання умов кредитного договору не надано.
З урахуванням умов договору позики від 17.09.2022 № 453993-КС-001 позивач має право на стягнення з відповідача процентів за користування кредитом у розмірі 20175,60 грн.
За таких обставин, з урахуванням заявлених позовних вимог, суд з вважає, що позивач обґрунтовано вимагає стягнення з відповідача заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії від 17.09.2022 № 453993-КС-001, розмір якої становить 31675,60 грн., з яких 10000 грн. - заборгованість за кредитом, 20175,60 грн. - заборгованість за відсотками, 1500 грн. - заборгованість по комісії.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., у зв`язку з їх документальним підтвердженням.
Керуючись ст.ст. 12-13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 354 - 355 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за кредитним договором від 17.09.2022 №453993-КС-001 у сумі 31675 (тридцять одна тисяча шістсот сімдесят п`ять) грн. 60 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», місцезнаходження: м. Київ, б. Лесі Українки, 26, оф. 411, код ЄДРПОУ 41084239.
Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Рішення складене 25.02.2026.

Суддя         Ж. І. Кордюкова