Справа №591/13112/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сибільов О. В.	
Номер провадження 33/816/973/26 	Суддя-доповідач Шинкаренко А. І. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Шинкаренко А. І. , з участю секретаря судового засідання Сіденко К.Л., захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Хараїм О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Хараїм О.В. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 15 січня 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, 
в с т а н о в и л а:
Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 15 січня 2026 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 01 рік за те, що 11 листопада 2025 року о 19 год 40 хв в м. Суми по вул. Харківська, 92, керуючи транспортним засобом «Dacia Logan», номерний знак НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху праворуч, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого допустив наїзд на припаркований автомобіль «BMW X 6», номерний знак НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.1 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Також, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до якого, 11 листопада 2025 року о 19 год 40 хв в м. Суми по вул. Харківська, 92 керував транспортним засобом «Dacia Logan», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, мови. Від проходження огляду на місці за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» та в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 15 січня 2026 року, закрито провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, в частині накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, адвокат Хараїм О.В. оскаржила її в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі апелянт просить постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 15 січня 2026 року змінити та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в іншій частині постанову залишити без змін.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що в постанові не наведено жодного доводу доцільності застосування до ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Так, санкція ст. 124 КУпАП передбачає більш м`який вид стягнення, а саме штраф. У даному випадку, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ніхто з учасників не отримав тілесні ушкодження, ОСОБА_1 не відмовляється відшкодувати усі заподіяні збитки за участі страхової компанії. Застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є абсолютно необґрунтованим та не доцільним, адже посвідчення водія вкрай необхідне йому для роботи. ОСОБА_1 усвідомив свою вину, щиро покаявся, а тому апелянт вважає, що постанова судді підлягає зміні в частині призначення адміністративного стягнення не пов`язаного з позбавленням права керування транспортними засобами.
Захисник – адвокат Хараїм О.В. та особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні вимоги поданої апеляційної скарги підтримали та просили їх задовольнити.
Представник потерпілої ОСОБА_2 – адвокат Брайко Ю.В. у судове засідання не з`явилась, проте подала відзив на апеляційну скаргу в якому зазначила, що постанова судді є законною та обґрунтованою, оскільки ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у суді першої інстанції не визнав, а тому доводи апеляційної скарги про наявність у останнього щирого каяття, не відповідають дійсності.
Заслухавши захисника – адвоката Хараїм О.В., особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає таке.
Перевіряючи законність прийнятого рішення у межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд погоджується з рішенням судді в частині визнання ОСОБА_1 винним за ст.124 КУпАП та закритті провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діях останнього складу адміністративного правопорушення, а оскільки захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Хараїм О.В. не оскаржує постанову в цій частині, то апеляційний суд не вдається до оцінки висновків суду в даній частині.
Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, суд першої інстанції дійшов висновку, що накладення на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк у межах санкції, передбаченої ст. 124 КУпАП, є справедливим та відповідає тяжкості скоєного правопорушення.
З таким висновком суду першої інстанції, апеляційний суд погоджується у повній мірі з огляду на таке.
Згідно з вимогами ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Санкція ст. 124 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Апеляційний суд враховує встановлені судом обставини скоєного правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_1 , проявивши неуважність до дорожньої обстановки, не впевнившись у безпечності маневру, під час зміни напрямку руху допустив наїзд на припаркований автомобіль, чим порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.
На судовий розгляд складених протоколів про вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 не з`явився, не висловив щирий жаль та не визнав своєї вини у спричинені дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої транспортний засіб потерпілої ОСОБА_2 отримав значні механічні пошкодження.
Зазначення в апеляційній скарзі про визнання ОСОБА_1 вини, щирого розкаяння, апеляційний суд оцінює як спосіб уникнення останнього від справедливого покарання за вчинене адміністративне правопорушення, пов`язане з безпекою руху транспорту, яке за своїм характером становить велику суспільну небезпеку.
Окрім цього, відповідно до долучених до матеріалів справи відеозаписів, ОСОБА_1 на місці дорожньо-транспортної пригоди категорично заперечував керування транспортним засобом та не визнавав своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відмовився надавати жодні пояснення.
Таким чином, з огляду на зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що призначене адміністративне стягнення ОСОБА_1 у виді позбавлення права керування транспортними засобами, передбачений санкцією ст. 124 КУпАП, є співмірним вчиненому правопорушенню, необхідним та достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення, яке є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги захисника Хараїм О.В., а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а відтак її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП України
п о с т а н о в и л а:
Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 15 січня 2026 року щодо ОСОБА_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Хараїм О.В. на цю постанову, без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Шинкаренко А. І.