Справа № 289/1948/25
Номер провадження 2/289/212/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

27.02.2026 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Мельника О.В., за участі секретаря судового засідання Писаренко К.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу: за позовною заявою  ОСОБА_1 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце знаходження / місце проживання:      АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що 26 травня 2007 року Виконкомом Новобудської сільської ради Радомишльського району Житомирської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачем, про що зроблено актовий запис № 3.
Від шлюбу сторони мають спільних дітей: повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На час звернення до суду спільний побут та господарство сторони не ведуть, разом не проживають. Сім`я фактично розпалась. У зв`язку із чим, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_2 .
Ухвалою від 28.10.2025 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом (повідомленням) сторін. Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення.
Позивач в судове засідання з`явився, подав заяву про розгляд вказаної справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у передбачений законом спосіб, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов про розірвання шлюбу з відповідними доказами до нього не подала, заяв та клопотань не надіслала.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив позивач.
Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 26 травня 2007 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 26 травня 2007 року виданого Виконкомом Новобудської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, про що зроблено актовий запис №3. Після реєстрації шлюбу відповідачці надано прізвище – ОСОБА_6 .
За час спільного проживання сторони мають спільних дітей: повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 17 червня 2009 року виданого Виконкомом Новобудської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, про що зроблено актовий запис №3. 
На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і примирення між ними стало неможливим.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин згідно зі ст. 56 Сімейного кодексу України.
За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно із положеннями п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягаючи на розірванні шлюбу, оскільки фактично сімейні стосунки припинені.
Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.
Таким чином, сім`я фактично розпалася і збережена бути не може, стосунки, які існують між сторонами, виключають можливість збереження сім`ї, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати.
Щодо заявленої вимоги про залишення для подальшого проживання дитини разом із позивачем суд зазначає, що у відповідності до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Стаття 161СК України передбачає, що у разі якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Оскільки, між сторонами відсутній спір щодо місця проживання дітей, та з урахуванням положень п. 33 Постанови КМУ від 7 лютого 2022 р. № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», дана вимога є передчасною і задоволенню не підлягає. 
На цьому зокрема наголошує ВС у своїй постанові від 22 грудня 2021 року у справі № 339/143/20, провадження № 61-6809св21.
Також, при відкритті провадження у справі позивач був звільнений від сплати судового збору, а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Керуючись ст. 4, 23, 81, 82, 141,247, 259, 265, 273, 280,289 ЦПК України, ст. 24, 110, 112, 180, 183 Сімейного Кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву  ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований Виконкомом Новобудської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, про що зроблено актовий запис №3 від 26 травня 2007 року.
В задоволенні решти заявлених вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. 
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Олександр МЕЛЬНИК