Єдиний унікальний номер 728/341/25
номер провадження № 1-кп/728/23/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2026 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 
за участі секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 
обвинуваченого - ОСОБА_7 
захисника - адвоката ОСОБА_8 
потерпілого - ОСОБА_9 
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_10 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмач кримінальне провадження №12025270390000037 від 11.01.2025 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, без інвалідності, не одруженого, без утриманців, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 у період часу з 05.11.2024 по 09.01.2025, діючи в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно, систематично, не маючи підґрунтя, вчиняв психологічне насильство по відношенню до свого батька ОСОБА_9 , який має інвалідність І групи, із яким спільно проживає в одному господарстві в АДРЕСА_1 та перебуває у родинних відносинах, що призвело до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя ОСОБА_9 .

Так, будучи неодноразово притягненим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства по відношенню до свого батька ОСОБА_9 а саме: 
05.11.2023 о 16:48 год. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив відносно свого батька ОСОБА_9 , який має інвалідність І групи, домашнє насильство, що полягало у висловлюванні нецензурною лайкою, чим могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_9 ; згідно з постановою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 18.12.2023 ОСОБА_7 притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170.00 грн.; 
22.05.2024 о 19:00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив відносно свого батька ОСОБА_9 , який має інвалідність І групи, домашнє насильство, яке полягало у висловлюванні нецензурною лайкою, чим могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_9 ; згідно з постановою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 13.06.2024 ОСОБА_7 притягнено до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680.00 грн.; 
30.10.2024 о 16:35 год. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив відносно свого батька ОСОБА_9 , який має інвалідність І групи, домашнє насильство, яке полягало у висловлюванні нецензурною лайкою та погрозі фізичною розправою, чим могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_9 ; згідно з постановою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 26.11.2024 ОСОБА_7 притягнено до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680.00 грн., ОСОБА_7 належних висновків для себе не зробив та знову 09.01.2025 о 02:50 год., знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , умисно вчинив відносно потерпілого ОСОБА_9 , який має інвалідність І групи та із яким спільно проживає і перебуває у родинних відносинах, домашнє насильство, яке полягало у словесних образах, погрозах, висловлюванні на його адресу словами нецензурної лайки, приниженні, залякуванні, тим самим викликав у ОСОБА_9 побоювання за свою безпеку та життя, спричинивши емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, завдавши шкоду психічному здоров`ю, що виразилось у формі пониження самооцінки, втрати позитивних емоцій, погіршення якості життя.

Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (СЕTS №210) Стамбул, 11 травня 2011 року, п.b ст.3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в колі сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми і теперішніми подружжям або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Отже, своїми діями ОСОБА_7 відповідно до статей 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинив домашнє насильство у формі психологічного насильства.
У судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю і суду пояснив, що дійсно він систематично вчиняв домашнє насильство по відношенню до свого батька, при цьому міг знаходитися у нетверезому стані. З обставинами, викладеними у обвинувальному акті та обсягом обвинувачення погодився повністю. У скоєному щиро розкаявся, запевнив, що примирився з батьком, зробив для себе правильні висновки і не допустить подібних дій у майбутньому.

Потерпілий у судовому засіданні пояснив, що у вказаний у обвинувальному акті період, син дійсно вчиняв у відношенні нього домашнє насильство, не реагував на зауваження, сварився, що спричиняло для нього, як батька, психологічний дискомфорт; на даний час вони з сином примирилися.

Представник потерпілого у судовому засіданні у призначенні ОСОБА_7 покарання поклався на розсуд суду, однак просив врахувати пом`якшуючі обставини.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_7 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суда немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає за доцільне не проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Заслухавши обвинуваченого, з`ясувавши думку прокурора, захисника, потерпілого та його представника, вивчивши матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_7 в пред`явленому йому обвинуваченні, окрім власного визнання ним своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразилися у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах (батька), що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілого, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного.

Як особа, ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується формально; перебуває на обліку в лікаря-психіатра; згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №155 від 05.02.2026 ОСОБА_7 психічними захворюваннями не страждає; виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психоактивних речовин; на даний час усвідомлює і на час інкримінованих йому дій усвідомлював свої дії та керував ними; здатний правильно сприймати обставини, які мають значення по справі та давати по них відповідні покази; застосування примусових заходів медичного характеру не потребує; на обліку у лікаря-нарколога не перебуває; неодружений, інвалідності не має, раніше не судимий, утриманців не має; згідно з висновком органу з питань пробації становить середній ризик небезпеки для суспільства; ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення також визначений як середній; орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе і не становить небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є його щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючої та обтяжуючих покарання обставин, особу винного та його ставлення до вчиненого ним діяння, позицію потерпілого та його представника, висновок органу з питань пробації, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі та застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання призначеного вироком суду з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

При цьому, зважаючи на специфіку вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення та особу винного, суд вважає за необхідне, окрім обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України покласти на нього додатковий обов`язок виконати заходи, передбачені пробаційною програмою (п.4 ч.3 ст.76 КК України).

Вказане покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності та захистом інтересів потерпілого.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_7 не обирався і підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-376, 381 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі, призначеного вироком суду з випробуванням з іспитовим строком в 1 (один) рік, зобов`язавши його відповідно до ст.76 КК України повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та виконувати обов`язки, передбачені пробаційною програмою «Подолання домашнього насильства».

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_7 не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору, а також потерпілому та його представнику.

Суддя Бахмацького районного суду ОСОБА_1