ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2026 року	справа № 380/24865/25	
м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Коморного О.І., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “БУДХАБ” про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови Львівської митниці Державної митної служби України.
Обставини справи:
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю “БУДХАБ” з вимогами:
- визнати протиправними та скасувати Рішення Львівської митниці Державної митної служби України про визначення коду товару від 14.11.2025 №25UA20900000155-КТ та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці Державної митної служби України № UA209230/2025/003326.
Відповідно до позиції позивача, яка ним висловлена в позові та відповіді на відзив, що подані до суду, він вважає, що відповідачем безпідставно прийнято оскаржувані рішення. Позивач зазначає, що під час митного оформлення товару задекларував код УКТ ЗЕД 7308 40 00 00 – металоконструкції та їх частини.
Товар імпортувався як вживані частини опалубної конструкції, які не є готовою опалубною системою; поставлялися не в комплектному стані; частково перебували у неробочому стані та імпортувалися з метою ремонту.
Позивач наголошує, що класифікація здійснювалася на підставі товаросупровідних документів продавця. На вимогу митниці подані додаткові документи (креслення, специфікації, лист-додаток, експортна декларація). Митний орган не провів жодного експертного дослідження. Рішення прийнято передчасно та формально. Мирова угода у справі про порушення митних правил не свідчить про правомірність рішення про класифікацію товару. 
Відповідач зазначає, що товар підлягає класифікації за кодом 8480 60 00 00 як форми для лиття мінеральних матеріалів; рішення прийнято відповідно до ст. 69 МК України та Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД; факт порушення підтверджується мировою угодою у справі про порушення митних правил за ст. 485 МК України; картка відмови не є рішенням у розумінні адміністративного акта та не підлягає самостійному оскарженню.
Ухвалою від 24.12.2025 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою від 07.01.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
На виконання вимог ухвали суду сторонами при розгляді справи було подано до суду відзив та відповідь на відзив.
Розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ч.1 ст. 262 КАС України здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Суд відповідно до ч.4 ст. 77 КАС України не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.
Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, та
в с т а н о в и в:
Позивача зареєстровано 03.12.2020, як юридичну особу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Основний вид господарської діяльності згідно з КВЕД є: 77.32 Надання в оренду будівельних машин і устатковання.
Інші види діяльності: 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель;33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення; 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням; 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у.; 43.39 Інші роботи із завершення будівництва; 43.34 Малярні роботи та скління; 43.31 Штукатурні роботи; 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; 23.61 Виготовлення виробів із бетону для будівництва; 23.11 Виробництво листового скла; 16.24 Виробництво дерев`яної тари; 28.22 Виробництво підіймального та вантажно-розвантажувального устаткування.
У відділ митного оформлення №1 митного поста “Львів-північний” Львівської митниці 11.11.2025 ФОП ОСОБА_1 ( уповноваженою особою по роботі з митницею) подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40ДЕ 25UA209230107629U7 на товари, у тому числі: “Металоконструкції – устаткування для металевих риштувань, опалубок, підпірок або кріплень для шахт:Розкіс для стійки PROP RRS III -80шт.Щит TR/4 330x72 -22шт.Щит TRM/4 330x72 -1шт.Щит TR/4 330x60 - 16шт.Щит TR 330x24/25 -3шт.Щит TR/4 330x90 -8шт.Регульований затиск для опалубки Alignment Coupler BFD -450шт.Захисні поручні 1м -243шт. Замок для опалубки Framax - 603шт. Підставка для опалубки -198шт. Стійка для опалубки -129шт.Торговельна марка :Peri Країна виробництва : EU Виробник : PERI GmbH…”, одержувачем якого є ТОВ “Будхаб” (79069, м. Львів, вул. Шевченка, 317, код ЄДРПОУ 42863146). Заявлений код 7308400000 згідно з УКТ ЗЕД (пільгова/повна ставка мита 0%).
Разом з електронною митною декларацією до митного контролю подано товаросупровідні документи, у тому числі: 
- міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) № 140019083 від 06.11.2025 р.;
- рахунки – фактури (Invoice) № 140015885 від 06.11.2025 р., № 140015895 від 06.11.2025 р.,
№ 140015886 від 06.11.2025 р., № 140015884 від 06.11.2025 р.
Як встановлено із поданих документів продавцем товару є компанія “Form-on GmbH ( Josef Umdasch Platz 1 3300 Amstetten, Аustria), яка здійснює вказану поставку в рамках зовнішньоекономічного Контракту № 1.20112024 від 20.11.2024 р.
З метою перевірки заявленого коду товару згідно УКТ ЗЕД, відділом митного оформлення скеровано запит до спеціалізовано підрозділу митниці.
За результатами розгляду запиту, спеціалізованим підрозділом Львівської митниці прийнято рішення щодо класифікації товарів від 14.11.2025 №25UA20900000155-КТ, відповідно до якого, заявлений код згідно з УКТ ЗЕД 7308400000 (повна ставка ввізного мита 0 %) змінено на код згідно УКТ ЗЕД – 8480600000 (пільгова/повна ставка ввізного мита 2 %).
Відповідно до службової записки управління контролю та адміністрування митних платежів Львівської митниці від 24.11.2025 №15/15-01/50778, із врахуванням рішення про визначення коду товару, різниця сум митних платежів розрахована за визначеним кодом товару та заявленим у митній декларації є більшою на 36636,51 гривень.
На підставі рішення щодо класифікації товарів від 14.11.2025 №25UA20900000155-КТ яким змінений код згідно УКТ ЗЕД з 7308400000 на 8480600000, прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2025/003326.
Відповідно до статті 1 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI:
Законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів (частина перша статті 1).
Відповідно до статті 69 Митного кодексу України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД (частина перша статті 69).
Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД (частина друга статті 69).
На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них (частина третя статті 69).
У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари (частина четверта статті 69).
Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо (частина п`ята статті 69).
Частиною сьомою статті 69 Митного кодексу України визначено, що рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Відповідно до статті 67 Митного кодексу України в УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів (частина 2 статті 67).
Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду (частина 3 статті 67).
Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи - перші два знаки, товарної позиції - перші чотири знаки, товарної підпозиції - перші шість знаків, товарної категорії - перші вісім знаків, товарної підкатегорії - десять знаків (частина 3 статті 67).
Згідно з частиною першою статті 264 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Частиною 1 ст.269 Митного кодексу України визначено, що відповідно до положень цієї статті за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу митного органу відомості, зазначені в митній декларації, можуть бути змінені або митна декларація може бути відкликана. У разі відмови у наданні такого дозволу митний орган зобов`язаний невідкладно, письмово або в електронному вигляді, повідомити декларанта про причини і підстави такої відмови.
Стаття 318 Митного кодексу України визначає загальні принципи здійснення митного контролю, до яких, зокрема віднесено наступні:
Митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України (частина 1 статті 318).
Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи (частина третя статті 318).
З метою приведення класифікаційної роботи митних органів у відповідність до МКУ, удосконалення здійснення контролю правильності класифікації товарів відповідно до вимог УКТ ЗЕД під час проведення процедур митного контролю та митного оформлення, упорядкування процедури класифікації товарів і запобігання випадкам ухилення підприємствами та громадянами від сплати митних платежів у повному обсязі та від установлених заходів нетарифного регулювання розроблений Порядок роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України (затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №650 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 02.07.2012 за №1085/21397) .
Порядком 650 визначений порядок роботи відділу митних платежів (далі за текстом ВМП), підрозділу митного оформлення (далі за текстом ПМО) та митного поста під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, прийняття попередніх рішень про класифікацію товарів та рішень про визначення коду товару, здійснення митних процедур, пов`язаних з контролем правильності класифікації товарів при митному контролі та оформленні товарів, що переміщуються через митний кордон України, порядок взаємодії з іншими структурними підрозділами митного органу при вирішенні питань класифікації товарів, а також здійснення оформлення та реєстрації рішень, надання звітності та інші питання роботи ВМП, ПМО, митного поста у напрямі класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД.
У пункті 3 розділу І Порядку 650 наведене визначення, крім інших, наступних термінів:
“класифікація товару” - визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, передбачених Законом України “Про Митний тариф України” (далі за текстом Основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД), з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТ ЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконання статті 68 Митного кодексу України, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення;
“контроль правильності класифікації товарів” - перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення;
“рішення про визначення коду товару” - документ установленої форми, який оформлюється посадовими особами ВМП, уповноваженими особами ПМО чи митного поста у разі необхідності прийняття рішення про класифікацію товарів.
Пунктом 5 розділу І Порядку 650 визначено, що посадова особа ПМО чи митного поста згідно з цим порядком здійснює контроль правильності класифікації товарів під час проведення процедур митного контролю та оформлення товарів.
Розділом III Порядку 650 визначені наступні особливості порядку контролю правильності класифікації товарів.
Декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 Митного кодексу України (пункт 1 розділу III).
Посадові особи ПМО чи митного поста, ВМП здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками (пункт 2 розділу III).
Рішення приймається за результатами класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД у разі необхідності зміни задекларованого коду товару згідно з УКТ ЗЕД, у тому числі за результатами спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками у складних випадках митних формальностей (пункт 3 розділу III).
У разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог статті 69 МКУ декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТ ЗЕД.
При електронному декларуванні посадова особа ВМП або ПМО чи митного поста за допомогою АСМО (автоматизована система митного оформлення) створює та передає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів, які підтверджують класифікацію товару (пункт 5 розділу III).
У разі виникнення складного випадку класифікації товару ПМО або митним постом готується запит до ВМП у паперовому або електронному вигляді (пункт 11 розділу III).
Класифікація товарів за запитами ПМО або митного поста здійснюється посадовими особами ВМП на основі документів та відомостей, які передаються до ВМП разом із запитом (пункт 13 розділу III).
Рішення приймається посадовими особами ВМП або уповноваженими особами ПМО чи митного поста на підставі встановлених характеристик товару, які є визначальними для класифікації товару, згідно з Основними правилами інтерпретації УКТ ЗЕД.
У разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей посадова особа ВМП письмово повідомляє декларанта про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого коду товару.
Відповідно до Закону України “Про Митний тариф України” від 19 жовтня 2022 року № 2697-IX Митний тариф України включає товарні позиції та підпозиції, систематизовані за групами 01– 97 згідно з УКТ ЗЕД.
Митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.
Згідно зі статтею 67 Кодексу, українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.
В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.
Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду.
Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).
Указом Президента України від 17.05.2002 № 466/2002 “Про приєднання України до Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів” Україна приєдналась до вказаної системи.
Згідно з пунктом “а” статті 3 Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів (дата підписання: 14.06.1983), що є частиною національного законодавства, Договірна Сторона Конвенції зобов`язується, що її митно-статистичні номенклатури будуть знаходиться відповідно до Гармонізованої системи з моменту набуття чинності справжньої Конвенції по відношенню до цієї Сторони. Тим самим вона зобов`язується по відношенню до своєї номенклатури митних тарифів і статистичної номенклатури: використовувати всі товарні позиції і субпозиції Гармонізованої системи, а також цифрові коди, що відносяться до них, без яких-небудь доповнень або змін; застосовувати основні правила класифікації для тлумачення Гармонізованої системи, а також всі примітки до розділів, груп і субпозицій і не змінювати об`єм розділів, груп, товарних позицій і субпозицій Гармонізованої системи; дотримуватись порядку кодування, прийнятий в Гармонізованій системі.
Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 4, 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД додатку до Закону України “Про Митний тариф України” від 19.09.2013 № 584-УІІ, класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами:
1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:
2. (а) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;
(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.
3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (рrima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:
(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;
(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (а), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;
товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (а) або З (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.
4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.
6. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.
На виконання положень статті 68 Митного кодексу України, Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 428 Про затвердження Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України наказом Державної митної служби України від 14.12.2022 № 543 затверджено Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі по тексту - Пояснення №543).
Пояснення до УКТЗЕД є одним допоміжних робочих матеріалів, що запроваджуються в Україні з метою забезпечення однакової інтерпретації і застосування УКТЗЕД.
Пояснення до УКТЗЕД містять тлумачення змісту позицій УКТЗЕД, терміни, короткі описи товарів і галузі можливого застосування цих товарів, класифікаційні ознаки та конкретні переліки товарів, що включені або виключені з тих чи інших товарних позицій, методи визначення різних характеристик товарів та іншу інформацію, як є необхідною для однозначного віднесення конкретного товару до певної товарної позиції УКТЗЕД.
Класифікація товарів згідно з УКТ ЗЕД здійснюється відповідно до Основних правил інтерпретації.
Відповідно до Правила 1, для юридичних цілей класифікація визначається виходячи з тексту товарних позицій та відповідних приміток до розділів і груп.
Якщо товар на перший погляд може бути віднесений до кількох позицій, застосовуються положення Правила 3, відповідно до якого перевага надається більш конкретному опису товару.
Застосування Правила 6 здійснюється після визначення відповідної товарної позиції.
З матеріалів справи встановлено, що Позивач під час митного оформлення товару у графі 33 ВМД визначив його код за УКТ ЗЕД 7308 40 00 00 - металоконструкції (за винятком збірних будівельних конструкцій товарної позиції 9406) та їх частини (наприклад, мости та їх секції, ворота шлюзів, башти, решітчасті щогли, покрівлі, каркаси до покрівлі, двері, вікна та їх рами, пороги для дверей, заслони, балюстради, стовпи та колони), з чорних металів; листи, стрижні, кутики, фасонні профілі, труби та аналогічні вироби, з чорних металів, призначені для використання у металоконструкціях: устаткування для металевих риштувань, опалубок, підпірок або кріплень для шахт.
Натомість, спірним рішенням, Відповідач визначив код імпортованого Позивачем товару за кодом УКТ ЗЕД 8480 60 00 00 - опоки для металоливарного виробництва; піддони ливарні; моделі ливарні; форми (крім виливниць) для лиття металів, карбідів металів, скла, мінеральних матеріалів, гуми або пластмас: форми для лиття мінеральних матеріалів.
Пунктом 5 розділу III Порядку 650 роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначено, що у разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог статті 69 Кодексу декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТЗЕД.
При електронному декларуванні посадова особа ВМП або ПМО чи митного поста за допомогою АСМО створює та передає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів, які підтверджують класифікацію товару.
Відповідно до пункту 6 розділу III Порядку 650 у разі відмови у наданні декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів чи відомостей посадовою особою митного органу здійснюються митні формальності за наявними документами та відомостями з використанням довідкової інформації. При проведенні цих митних формальностей або підтверджується код товару, або надається відмова в митному оформленні та за наявності достатньої інформації виноситься Рішення.
Згідно з пунктом 7 розділу III цього Порядку 650 у разі письмового підтвердження декларантом або уповноваженою ним особою готовності надати додаткові документи чи відомості перевірка правильності класифікації товару згідно з УКТЗЕД проводиться після їх надання.
Суд встановив, що 13.11.2025 Відповідачем скеровано Позивачу повідомлення про необхідність подання документів в порядку визначеному ч. 3 ст. 69 МК України задля підтвердження заявленого коду в поданій митній декларації № 25UA209230107629U7. 
Позивачем на вказану вимогу для підтвердження достовірності закріпленого коду в декларації скеровано наступні документи: креслення та схему використання (взірець на прикладі готової системи з складовими); - лист-додаток; - специфікацію окремого елементу (щита); - експортну декларацію, однак, Відповідачем їх не взято до уваги.
Отже, з матеріалів справи встановлено, що митницею витребувано додаткові документи, які позивачем надано.
Проте відповідачем не проведено експертного дослідження; не надано належного аналізу технічних характеристик; не обґрунтовано, чому саме спірний товар відповідає визначенню “форми для лиття мінеральних матеріалів” у розумінні товарної позиції 8480.
Натомість суд встановив, що імпортований товар складався з окремих елементів конструкції, які не становили завершеної опалубної системи та частково потребували відновлення, що підтверджується поданими специфікаціями, кресленнями та описом товару у митній декларації.
Таким чином, відповідач не довів належними та допустимими доказами правомірність зміни коду товару.
Суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 17.04.2018 у справі № 810/2823/17, згідно з якою обов`язок доведення правомірності самостійного визначення коду товару покладається на митний орган, а зміна коду без проведення належних експертних досліджень та без належного обґрунтування є протиправною. Верховний Суд також зазначив, що внутрішні методичні рекомендації не можуть бути достатньою правовою підставою для зміни коду товару.
Зазначена правова позиція є релевантною до спірних правовідносин та узгоджується з висновками суду у даній справі.
Суд не приймає доводи відповідача щодо автоматичного підтвердження правомірності рішення про класифікацію товару мировою угодою.
Мирова угода у справі про адміністративне правопорушення: не є судовим рішенням; не встановлює преюдиційних фактів для цієї справи; не замінює обов`язку митного органу довести правомірність свого адміністративного рішення.
Крім того, склад правопорушення за ст. 485 МК України та правомірність класифікаційного рішення є різними юридичними питаннями.
Отже, укладення мирової угоди саме по собі не підтверджує законність рішення про визначення коду товару.
Картка відмови була прийнята саме на підставі спірного рішення про класифікацію товару.
Оскільки суд дійшов висновку про протиправність рішення щодо коду товару, картка відмови як похідний акт також підлягає скасуванню.
Суд відхиляє доводи відповідача про неможливість її оскарження, оскільки така картка породжує юридичні наслідки у вигляді відмови у митному оформленні товару та є індивідуальним актом суб`єкта владних повноважень, який безпосередньо впливає на права та обов`язки позивача.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до положень ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суд, вирішуючи даний спір, також відзначає, що відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини”, суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, висловленій, зокрема, у пар. 45 рішення в справі “Бочаров проти України”, пар. 53 рішення в справі “Федорченко та Лозенко проти України”, пар. 43 рішення в справі “Кобець проти України”, при оцінці доказів і вирішенні спору суду слід керуватися критерієм доведення “поза розумним сумнівом”. Тобто, встановлюючи істину в справі слід базуватися передусім на доказах, які належно, достовірно й достатньо підтверджують ті чи інші обставини таким чином, щоби не залишалося щодо них жодного обґрунтованого сумніву.
Зібрані і досліджені матеріали цієї справи підтверджують та обґрунтовують позовні вимоги, з якими до суду звернувся позивач. При цьому, відповідачем не доведено правомірність своїх дій та рішень у відповідності до вимог, встановлених ч. 2 ст. 19 Основного Закону та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, тому рішення щодо класифікації товарів від 14.11.2025 №25UA20900000155-КТ є протиправним та підлягає скасуванню.
Зважаючи на те, що підставою для прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2025/003326 послугувало прийняття рішення Львівської митниці щодо класифікації товарів від 14.11.2025 № 25UA20900000155-КТ, то картка відмови також підлягає скасуванню як безпідставна.
Відтак, беручи до уваги все вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також їх письмові доводи, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що позов є підставним й підлягає до задоволення.
На цей момент суд не вирішує питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, оскільки представником позивача подано тільки попередній розрахунок таких витрат та не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути сплачений судовий збір в сумі 4844,80 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 295, 257-262, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
у х в а л и в:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці Державної митної служби України щодо класифікації товарів від 14.11.2025 №25UA20900000155-КТ.
3. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці Державної митної служби України № UA209230/2025/003326.
4.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці Державної митної служби України (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, код ЄДРПОУ 43971343) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю “БУДХАБ” (79069, Львівська обл., м. Львів, вул. Шевченка, 317; ЄДРПОУ 42863146) судовий збір у розмірі 4 844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн. 80 коп. 
Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складений 20.03.2026.

Суддя Коморний О. І.