Справа № 645/8705/25
Провадження № 2/645/883/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року        місто Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого судді Костіної І.Г.,
за участю секретаря судового засідання- Бугай К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача АТ «Таскомбанк» звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 002/13359332-СК_SB від 23.12.2021 року у розмірі 68 964 грн. 07 коп., а також понесені судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23.12.2021 між банком та відповідачем було підписано заяву-договір на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування, на підставі якого між сторонами укладено Кредитний договір № 002/13359332-СК_SB та відповідно до якої ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок у гривні № НОМЕР_1 .
На підставі вказаної заяви позичальнику встановлено кредитний ліміт в сумі 43300,00 грн, строк користування до 22.12.2024 року з процентною ставкою 37%.
Банк зі свого боку виконав умови договору та надав відповідачу кредитні кошти у вигляді встановленого на карту кредитного ліміту.
ОСОБА_1 користувався кредитними коштами проте взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 01.09.2025 виникла заборгованість у сумі 68 964,07 грн, з яких: 43 243,29 грн заборгованість по тілу кредиту (у т.ч. прострочена); 25 720,78 грн заборгованість за процентами (у т.ч. прострочена).
Посилаючись на викладене, АТ " ТАСКОМБАНК " просить суд стягнути ОСОБА_1 зазначену суму заборгованості за кредитним договором № 002/13359332-СК_SB від 23.12.2021 
Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 09.12.2025 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, в позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явивсь, про місце, дату та час судового засідання повідомлявсь належним чином.
З урахуванням того, що зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи ОСОБА_1 невідоме, судом здійснено виклик останньої через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України.
Відповідач причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, заяв про розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило.
Суд у зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивача та не подання відзиву відповідачем, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з`явився, у порядку заочного розгляду справи за наявними в справі матеріалами.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов наступного.
Судом встановлено, що 23.12.2021 між АТ "ТАСКОМБАНК" і ОСОБА_1 було підписано Заяву договір на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування, відповідно до якої відповідач ознайомився з Публічною пропозицією АТ «ТАСКОМБАНК на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб тп росив відкрити його поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на споживчі цілі на суму 40 000,00 грн. зі строком користування 12 місяців, шляхом кредитування поточного рахунку.
Відповідно до п. 3 Заяви договору ОСОБА_1 акцептував Публічну пропозицію АТ "ТАСКОМБАНК" на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розміщеного на сайті Банку за адресою https://tascombank.ua) і беззастережно приєднався до умов останнього. Позичальник згоден, що дана Заява договір, а також тарифи банку є невід`ємними частинами Договору.
Відповідач підтвердив, що ознайомлений з умовами Договору, Тарифами, Правилами користування електронним платіжним засобом, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно з вимогами діючого законодавства) та отримав їх примірники у Мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (п. 4 Заяви договору).
Згідно п. 12 Заяви договору, ОСОБА_1 підтвердив, що розуміє встановлену схему погашення кредитного ліміту, що передбачає обов`язковий щомісячний платіж, який складається з частки (5%) від суми поточної заборгованості станом на останній робочий день місяця (у разі наявності заборгованості до суми ОМП включаються/додаються: суми несанкціонованого овердрафту, процентів за користування несанкціонованим овердрафтом, суми прострочених заборгованостей минулих періодів), з урахуванням змін передбачених Тарифами Банку.
Підписанням заяви відповідач визнав, що під час укладення договорів і додаткових угод до них Банк допускає і Клієнт погоджується з використанням факсимільного відтворення печатки Банку та підпису особи, яка уповноважується на підписання договору та додаткових угод до них від імені Банку, які зроблені за допомогою засобів копіювання (п. 21 Заяви договору).
Відповідно до п. 29 Заяви-договору для створення електронного підпису відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем (зазначеним у змісті Заяви-анкети). Відповідач підтвердив, що створений електронний підпис є аналогом його власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.
Заяву договір на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування ОСОБА_1 було підписано власноруч.
Відповідно до довідки виданої АТ "ТАСКОМБАНК" ОСОБА_1 з 23.12.2021 є власником поточного рахунку у гривні № НОМЕР_1 , який відкритий відповідно до Заяви договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування з номером Кредитного договору № 002/13359332-СК_SB від 23.12.2021, № картки НОМЕР_2 , відкритого в АТ "ТАСКОМБАНК".
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 01.09.2025 становить 68 964,07 грн, з яких: 43 243,29 грн заборгованість по тілу кредиту (у т.ч. прострочена); 25 720,78 грн заборгованість за процентами (у т.ч. прострочена).
На підтвердження факту надання кредиту та користування кредитними коштами банком до позовної заяви долучено виписку по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 23.12.2021 року по 01.09.2025 року.
Відповідно до ч.1 ст.12, ч.1 ст.13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
В порядку визначеному ч. 2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Положеннями ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
У Заяві договорі позичальника від 23.12.2021 встановлено, що ОСОБА_1 повідомлено про орієнтовну реальну річну проценту ставку за кредитом 43,96 %, яка визначається відповідно до законодавства та складає кількість процентів та зазначається як у паспорті споживчого кредиту (п. 14 Заяви договору).
До позовної заяви позивач долучив копію паспорту споживчого кредиту, який містить інформацію про відсоток за користування кредитною лінією (річні) у розмірі 37 % (розділ "кредитна лінія". Слід зазначити, що вказаний паспорт споживчого кредиту не містить підпису відповідача про ознайомлення з його змістом.
Як убачається з вказаного вище розрахунку заборгованості відповідача за кредитом, позивачем при здійсненні розрахунку була використана ставка 37 %.
Отже, враховуючи викладене, суд звертає увагу, що між сторонами не було узгоджено розмір процентів за користування кредитними коштами, а саме 37 %, які були використані при здійсненні розрахунку заборгованості, оскільки підписана відповідачем Заява анкета від 23.12.2021 не містить визначення саме такого розміру процентів.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість по процентам за користування кредитом.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Умови та правила обслуговування Клієнтів за продуктами "izibank" як невід`ємні частини кредитного договору.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та правила обслуговування Клієнтів за продуктами "izibank" розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Заяву договір, а також те, що вказані документи, у т.ч. паспорт споживчого кредиту, на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ "ТАСКОМБАНК").
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
В даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Публічна пропозиція АТ "ТАСКОМБАНК" на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.tasсombank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ "ТАСКОМБАНК" в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у Заяві договорі домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, надані банком копія паспорту споживчого кредиту та Витяг з Умов та правил обслуговування Клієнтів не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Копія паспорту споживчого кредиту, у якому зазначені тарифи банку, та Витяг з Умов та правил обслуговування Клієнтів, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 23.12.2021 шляхом підписання Заяви договору. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору та відповідальність за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.
Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою споживачем банківських послуг.
Конституційний Суд України в рішенні у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.
Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.
Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ "ТАСКОМБАНК" дотримався вимог, передбачених статтею 9 Закону України "Про споживче кредитування" щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у цивільній справі № 342/180/17-ц, провадження № 14-131цс19.
Оскільки у договорі між АТ "ТАСКОМБАНК" та відповідачем не визначений розмір процентної ставки за користування кредитними коштами право на отримання таких процентів може виникати лише за правилами ст. 1048 ЦК України. Проте таких позовних вимог позивач не заявляв та відповідного розрахунку не надавав.
Таким чином, вимоги позивача про сплату заборгованості по процентам за користування кредитом на вимогах Закону не ґрунтуються та їм не відповідають, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.
Однак, враховуючи що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Таким чином, суд убачає наявність правових підстав для стягнення з відповідача сум непогашеної заборгованості за тілом кредиту.
Разом з тим, з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 002/13359332-СК_SB від 23.12.2021 станом на 01.09.2025 року, вбачається, що банк неправомірно та безпідставно врахував внесені кошти відповідачем у розмірі 10 095,84 грн. на погашення заборгованості за процентами, у зв`язку із чим, суд вважає за потрібне зарахувати ці кошти на погашення тіла кредиту, зменшивши суму заборгованості за тілом кредиту за рахунок протиправно списаних банком процентів з 43 243,29 грн. до 33 147,45 грн., які підлягають стягненню з відповідача.
Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи, дійшов висновку, що позовні вимоги АТ "ТАСКОМБАНК" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог 1164,32 грн.
Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, статтями 509, 525, 526, 530, 546, 549, 626, 628, 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості–задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" заборгованість за кредитним договором № 002/13359332-СК_SB від 23.12.2021 у сумі 33 147 (тридцять три тисячі сто сорок сім) грн 45 коп.
Стягнути ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1 164 (одна тисяча сто шістдесят чотири) грн 32 коп. 
В іншій частині позовних вимог відмовити
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом України не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК", місцезнаходження: 01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, буд.30, код ЄДРПОУ 09806443.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ,адреса: АДРЕСА_1 

Повний текст рішення складено 26.02.2026 року.

Суддя          І.Г.Костіна