Справа № 545/106/26
Провадження № 3/545/174/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
"06" квітня 2026 р. суддя Полтавського районного суду Полтавської області Любчик О.В., за участю секретаря Мамишевої А.Е., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кіндяка О.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №2 ПРУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
за ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, 
встановив:
ОСОБА_1 , 02.01.2026 о 00:43 год в с. Супрунівка на дорозі Київ-Харків-Довжанський, 334 км керував транспортним засобом Тойота РАВ 4, д.н.з. НОМЕР_2 , з явним ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 02.01.2026 о 00:43 год в с. Супрунівка на дорозі Київ-Харків-Довжанський, 334 км керував транспортним засобом Тойота РАВ 4, д.н.з. НОМЕР_2 , будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП – керування особою транспортним засобом, яка не має права керування, чим порушив п. 2.1.а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
У судовому засіданні захисник Кіндяк О.І. просив закрити провадження за ч. 5 ст. 126 КУпАП у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності та провадження за ч. 2 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки зі змісту протоколу не вбачається повторність, яка передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що протокол не може бути покладений судом в основу обвинувачення особи про вчинення такого адміністративного правопорушення, яке особа не вчиняла, а тому очевидна неможливість притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.
ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечував проти того, що він відмовився у присутності поліцейських від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як особа, яка керувала транспортним засобом. Свою відмову у судовому засіданні пояснив тим, що був тверезий, а тому і відмовився від проходження огляду. Справу за ч. 2 ст. 130 КУпАП просив закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, а за ч. 5 ст. 126 КУпАП у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності .
Вислухавши учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.
Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.
Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні.
У пункті 2.5 Правил дорожнього руху України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Європейський суд з прав людини розглянувши справу «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» у рішенні від 29.06.2007 року виснував, що особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. За правовим полем України, зокрема зі змісту п.2.9 Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року з подальшими змінами, ст. 130 КУпАП вбачається заборона водіям, які володіють транспортними засобами та керують ними, перебувати у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння теж утворює склад адміністративного правопорушення згідно п.2.5 зазначених Правил.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №557003 від 02 січня 2026 року дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП, як дії передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, вчинені повторно протягом року.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості, що ОСОБА_1 було піддано адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Згідно наявної в матеріалах справи копії постанови Шевченківського районного суду м. Полтави від 04.08.2025 у справі про адміністративне правопорушення №554/8017/25 (провадження №3/554/1207/2025), яка роздрукована з Єдиного державного реєстру судових рішень, із її змісту неможливо встановити та ідентифікувати особу (Особа 1), на яку накладено адміністративне стягнення.
Крім того, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення його суть не відповідає диспозиції ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме, в протоколі не зазначено, що ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Слід також зазначити, що положеннями КУпАП не передбачено право суду самостійно визначати суть вчиненого адміністративного правопорушення (змінювати обвинувачення), замість того, що зазначено уповноваженою особою.
Наведене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою суд позбавлений права самостійно змінювати фабулу викладеного правопорушення, що узгоджується із рішенням від 30.05.2013, заява №36673/04 у справі «Малофєєва проти Росії», де ЄСПЛ констатував, що у випадку коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь звинувачення.
З огляду на ці обставини, а також на те, що фабула адміністративного правопорушення, у вищевказаному протоколі викладена за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 2 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На переконання суду, зміна правової кваліфікації дій ОСОБА_1 з метою ухвалення справедливого рішення за нормою, яка передбачає менш суворе стягнення, покращує становище правопорушника, а тому не є порушенням його права на захист та не суперечить визначеному Конституцією України принципу верховенства права.
Винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №557003 від 02.01.2026, в якому викладені обставини правопорушення (а.с.1); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.01.2026, де зазначені ознаки сп`яніння, зокрема різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів (а.с.3); відеозаписом з бодікамери, на якій зафіксовано факт керування  ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинка працівниками поліції, а також відмова останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку та роз`яснення наслідків такої відмови (а.с.12), а також поясненнями ОСОБА_1 , який у судовому засіданні підтвердив, що відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння з огляду на те, що він не вживав алкогольні напої.
Зазначені докази є належними, допустимими, повністю узгоджуються між собою, доповнюють один одного.
З огляду на викладене, матеріалами справи доведено, що  ОСОБА_1  порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України – відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а отже, вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи всі обставини правопорушення, ступінь вини правопорушника, його майновий стан, вважаю необхідним накласти адміністративне стягнення на  ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Крім того, враховуючи положення ст.ст. 40-1, 283 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 605 грн 60 коп.
Щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
На підтвердження вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №557010 (а.с.2); витяг адмінпрактики, у якому наявний запис про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20400 гривень за постановою ЕНА 4803407 від 24.05.2025 (а.с.4).
Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту вчинення  ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, що у даному випадку утворює повторність.
Вищенаведений витяг з бази даних «Адмінпрактика», відповідно до якого  ОСОБА_1  наявна інформація про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП не є постановою, яка набрала законної сили.
Згідно із п. 3 Розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395: «повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130КУпАП)».
Те, що правопорушення вчинено повторно, має бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, у даному випадку, органами Національної поліції.
На вказані обставини суддею у постанові від 15.01.2026 зверталася увага та надавався строк для виправлення недоліків матеріалів справи, водночас копію постанови, рішення суду до матеріалів справи не долучено.
Суд повторюється, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка застосовується національними судами при розгляді справ про адміністративні правопорушення, суд не може самостійно визначати суть вчиненого адміністративного правопорушення, а також відшукувати докази на доведення винуватості особи.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Приймаючи до уваги те, що у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження правильності кваліфікації правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП в частині повторності правопорушення, провадження у справі відносно ОСОБА_1 , слід закрити з підстав, передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Враховуючи, що суд дійшов висновку про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, тому відсутні підстави для задоволення клопотання захисника Кіндяка О.І. про закриття провадження за закінченням строків накладення адміністративного стягнення. 
Керуючись ст.ст. 40-1, 126, 130, ст.247, 280, 283, 284, 294 КУпАП,
постановив:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп, отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з її дня винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя   О. В. Любчик