Провадження № 3/734/470/26 Справа № 734/386/26 

ПОСТАНОВА
іменем України

11 лютого 2026 року селище Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Бузунко О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою АДРЕСА_1 ,
за ст. 124 КУпАП,
у присутності ОСОБА_1 ,
адвоката Черевко С.А.,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 24 січня 2026 року о 22 годині 00 хвилин в Чернігівському районі Чернігівській області м. Остер, перехрестя вул.. Б. Хмельницького, 104 та вул. 66-ї Бригади, керувала автомобілем Volkswagen Tiguan, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожньої обстановки та здійснила наїзд на перешкоду, а саме електроопору №26, в наслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнала та повідомила суду, що того дня поїхала зі своїм братом ОСОБА_2 в місто Остер до магазину Сільпо. Вона зустріла свою давню знайому на ім`я ОСОБА_3 . Оскільки вони випили спиртні напої, було розуміння, що вона не може сісти за кермо, тому ОСОБА_3 зателефонувала чоловіку на ім`я ОСОБА_4 , який і сів за кермо належного їй автомобіля. Однак після ДТП ОСОБА_4 втік. Вона намагалася знайти ОСОБА_3 , щоб потім зв`язатися з ОСОБА_4 , однак в неї немає ніяких її даних. На уточнююче запитання суду стосовно письмових пояснень, які були надані працівникам поліції при оформленні ДТП, ОСОБА_1 повідомила, що вона написала «знаходилася» в автомобілі, тобто, перебувала в ньому, а не керувала ним. Щодо вживання нею формулювання при спілкуванні з працівниками поліції «занесло мене, так вийшло» ОСОБА_1 повідомила суду, що розуміла, оскільки водій втік – вона має взяти відповідальність на себе.
Адвокат Черевко С.А. просив суд закрити провадження в справі, оскільки його підзахисна не керувала транспортним засобом, відповідно, не може бути суб`єктом відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Свідок ОСОБА_2 (брат ОСОБА_1 ) дав суду пояснення, що того дня ОСОБА_5 зустріла свою знайому ОСОБА_3 , яку він до того бачив давно декілька разів, вони втрьох вживали спиртні напої і оскільки ОСОБА_5 не могла сісти за кермо, ОСОБА_3 зв`язалася з чоловіком на ім`я ОСОБА_4 , який і керував транспортним засобом в момент ДТП. 
Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 свідка ОСОБА_2 , позицію сторони захисту, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.
Винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №842929 від 24 січня 2026 року (в якому викладена суть допущено правопорушення),
письмовими поясненнями ОСОБА_1 , 
схемою місця ДТП.,
відеозаписом, наданим стороною захисту.
Пунктом 2.3б ПДР України визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Пунктом 12.1 ПДР України визначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
До пояснень ОСОБА_1 про те, що вона не керувала транспортним засобом суд ставиться критично та вважає їх такими, що спрямовані на покращення свого становища, оскільки розуміє, яку відповідальність може понести за скоєне. Крім того, пояснення ОСОБА_1 спростовуються її ж письмовими поясненнями, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до яких «…я рухалася на автомобілі ….. хотіла …… не впоралася з керуванням …..». З відеозапису, наданого стороною захисту, також вбачається, що при спілкуванні з працівниками поліції ОСОБА_1 повідомляє «… занесло мене, так вийшло …». Отже, на місці події водій ОСОБА_1 написала письмові пояснення про керування нею автомобілем і про таке опосередковано повідомила працівникам поліції. 
До показань свідка ОСОБА_2 суд ставиться критично, оскільки вони спростовані даними, вказаними вище, і розцінює їх як спосіб сприяння ОСОБА_1 уникнути відповідальності.
За наведених вище обставин суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідно, відсутні підстави для закриття провадження в справі.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставини, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про вид стягнення, суд вважає за необхідне з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень, застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, оскільки вважає, що такий вид стягнення сформує у нього звичку законослухняної поведінки.
Відповідно до ст. 40-1КУпАП з ОСОБА_1 підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 665 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави.
Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 124 КУпАП
постановив:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 665 грн. 60 коп.
Згідно з ч. 1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя        Олена БУЗУНКО