Справа № 560/6121/26
	
РІШЕННЯ
іменем України
22 квітня 2026 року	м. Хмельницький	
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Печеного Є.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулося до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови.
Посилається на безпідставність постанови державного виконавця 30.03.2026 ВП № 79017497 про накладення штрафу.
Зазначає, що рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі № 560/856/25 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області виконано у спосіб та порядок, який визначено виконавчим документом від 04.03.2025. 
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.04.2026 відкрито провадження в цій справі, судове засідання призначено на 22.04.2026.
До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. 
Зазначає, що рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі № 560/856/25 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не виконано у спосіб та порядок, який визначено виконавчим документом від 04.03.2025.
У судове засідання, призначене на 22.04.2026, учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.
Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Тому, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, суд вважає, що справу №560/6121/26 необхідно розглянути без участі учасників справи за наявними матеріалами справи у письмовому проваджені.
Згідно з приписами статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.02.2024 у справі №560/856/24 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 09.11.2023 №968060157777 про відмову у перерахунку пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 03.11.2023, з урахуванням заробітної плати за 60 місяців до 01.07.2000 та з урахуванням довідки про заробітну плату від 15.08.2022 №873 виданої ПАО «Мурманський траловий флот» за період роботи з 21.05.1983 по 22.09.1986. 
Хмельницький окружний адміністративний суд 04.03.2025 на виконання вищезазначеного рішення видав виконавчий лист №560/856/24.
Начальник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 05.09.2025 відкрив виконавче провадження ВП №79017497 з виконання виконавчого листа №560/856/24, виданого 04.03.2025.
Листом Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №2200-0902-8/17537 від 09.03.2026 повідомило відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції про те, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.02.2024 головним управлінням 10.05.2024 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 03.11.2023, з урахуванням заробітної плати за 6 місяців до 01.07.2000 та з урахуванням довідки про заробітну плату від 15.08.2022 №873 виданої НАО «Мурманський траловий флот» за період роботи з 21.05.1983 по 22.09.1986. Розмір пенсії після перерахунку станом на 03.11.2023 склав 6110,99 грн., про що ОСОБА_1 повідомлено листом №2200-0306-8/46594 від 13.05.2024. Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.02.2024 у справі №560/856/24 виконано в межах наданих повноважень, відповідно до вимог чинного законодавства. 
Постановою начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 30.03.2026 ВП №79017497 за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, накладено на боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн.
Позивач вважає постанову начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 30.03.2026 ВП №79017497 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у розмірі 5100,00 грн протиправною, відтак звертається до суду із цим позовом.
Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Як передбачено ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016 (далі Закон №1404-VІІІ) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. (далі Закон №1404).
Згідно з ч. 1-2 ст. 15 Закону №1404-VІІІ, сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Пунктом 1 ч. 2 ст.18 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Згідно з п. 16 ч. 3 ст. 18 Закону №1404-VІІІ виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
У частинах 4-5 ст. 19 Закону №1404-VIII встановлено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.
Боржник зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.
В абзаці першому частини шостої статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 вказаного Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Суд встановив, що постановою від 05.09.2025 про відкриття виконавчого провадження №ВП №79017497 начальник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомив позивача про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
На виконання зазначеної вимоги Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №2200-0902-8/17537 від 09.03.2026 повідомило відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції про те, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.02.2024 головним управлінням 10.05.2024 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 03.11.2023, з урахуванням заробітної плати за 6 місяців до 01.07.2000 та з урахуванням довідки про заробітну плату від 15.08.2022 №873 виданої НАО «Мурманський траловий флот» за період роботи з 21.05.1983 по 22.09.1986. Розмір пенсії після перерахунку станом на 03.11.2023 склав 6110,99 грн., про що ОСОБА_1 повідомлено листом №2200-0306-8/46594 від 13.05.2024. Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.02.2024 у справі №560/856/24 виконано в межах наданих повноважень, відповідно до вимог чинного законодавства. 
В подальшому, постановою начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 30.03.2026 ВП №79017497 за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, накладено на боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн.
Оцінюючи таке рішення, суд зазначає, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і спрямований на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. При цьому визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.
У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим. Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону №1404-VIII.
Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлено, по-перше, факт невиконання боржником судового рішення і, по-друге, відсутність поважних причин.
При цьому поважними, в розумінні наведених норм №1404-VIII можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення. Більше того, поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.
Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом в постановах від 19.09.2019 у справі №686/22631/17 та від 07.11.2019 у справі №420/70/19.
Відтак, передумовами накладення державним виконавцем на боржника штрафу є:
- факт невиконання боржником судового рішення;
- відсутність поважних причин для невиконання такого рішення.
Факт невиконання боржником судового рішення встановленого судом та сторонами не заперечується.
Водночас, як на поважність причин невиконання такого рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області покликається на те, що проведення перерахунку на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.02.2024 у справі №560/856/24 є недоцільним, оскільки призведене до зменшення розміру пенсійної виплати.
Однак, суд зазначає, що вказане твердження фактично зводиться до незгоди позивача з рішенням суду, яке набрало законної сили, та підлягає виконанню. Відповідач, в свою чергу, не наділений повноваженнями надавати оцінку доцільності виконання судового рішення, адже таке є обов`язковим до виконання у відповідності до приписів ст. 129-1 Конституції України.
Отже, за наведених обставин суд висновує, що стверджувані позивачем причини невиконання рішення суду не є поважними.
З огляду на встановлений факт невиконання позивачем судового рішення, яке набрало законної сили, та відсутність поважних причин для його невиконання, суд доходить висновку, що відповідачем правомірно, в межах наданих йому Законом №1404-VIII повноважень, накладено на позивача штраф у розмірі 5100,00 грн.
Відтак, оскаржувана постанова є правомірною та скасуванню не підлягає.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).
Під час судового розгляду справи судом не встановлено ознак протиправності дій відповідача в контексті спірних правовідносин. Натомість, доводи позивача, зазначені у позовній заяві є безпідставними та ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм чинного законодавства, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити в повному обсязі.
Судові витрати в порядку статті 139 КАС України розподілу між сторонами не підлягають.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області - відмовити повністю.
Судові витрати в порядку статті 139 КАС України розподілу між сторонами не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) 	
Відповідач:	Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Тернопільська, 13/2, м. Хмельницький, Хмельницький р-н, Хмельницька обл., 29018 , код ЄДРПОУ - 45798761) 	

Головуючий суддя 		Є.В. Печений