Віньковецький районний суд Хмельницької області

Справа № 686/855/26
Провадження № 2/670/170/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
25 березня 2026 року селище Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:
головуючої - судді Мусієнко М.Б.
за участю секретаря судового засідання Ліневської В.В.,
позивач ОСОБА_1 - не з`явилася, 
відповідач ОСОБА_2 - не з`явився, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

09.01.2026 ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.01.2026 справу передано для розгляду за підсудністю до Віньковецького районного суду Хмельницької області, оскільки відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 2237300 від 13.01.2026 ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної юрисдикції Віньковецького районного суду Хмельницької області.
Матеріали провадження надійшли до Віньковецького районного суду Хмельницької області 10.02.2026. У позовній заяві ОСОБА_1 просить розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 24 березня 2022 року Березанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 30.
Позивач мотивує свої позовні вимоги таким. 
24 березня 2022 року Березанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дівоче прізвище « ОСОБА_3 »), про що 24 березня 2022 року складено актовий запис № 30. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач стверджує, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Кожен з подружжя має зовсім різне уявлення про шлюбно-сімейні відносини. Спільне життя з відповідачем неможливе через втрату почуття любові та поваги один до одного, різні погляди сторін на життя, відсутність в родині взаєморозуміння з питань ведення господарства. Зазначає, що сторони живуть окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбно-сімейних стосунків і не мають спільного бюджету. Збереження сім`ї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Також вважає надання строку на примирення недоцільним, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення не дали жодних результатів.
Ухвалою судді від 11.02.2026 відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено проведення судового засідання щодо розгляду справи по суті 04.03.2026.
04.03.2026 судове засідання відкладено на 25.03.2026 у зв`язку з неявкою сторін.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання 25.03.2026 не з`явилася, однак, у заяві від 24.03.2026 просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. 
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання 25.03.2026 не з`явився, але 04.03.2026 подав заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі, не заперечив щодо розірвання шлюбу, зазначив, що примирення неможливе. 
Відтак фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Зважаючи на викладене, суд не вбачає підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову.
Чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без 
будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії 
одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими 
правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання (ч. 1 ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) 
Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року).
Положення Загальної декларації прав людини в Україні знайшли свою реалізацію у Конституції України, законодавчих актах, що дає підстави для реалізації, захисту прав людини. Забезпечення прав людини, визначених у Загальній декларації прав людини, є обов`язком суду. 
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Валліанатос та інші проти Греції» від 07.11.2013 (заяви № 29381/09, 32684/09) передбачено: «Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів. Також, з огляду на те, що Конвенція є «живим» документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов`язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя».
Пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні».
Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.
Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28.01.2003, заява № 44647/98).
Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Згідно із частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно з частинами другою, третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 березня 2022 року, який зареєстрований Березанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 30, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 24.03.2022(а.п. 7).
У шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_4 (а.п. 8).
Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб необхідно розірвати, оскільки сімейне життя сторін не склалося, подружжя має різне уявлення про шлюб та сім`ю, втратило почуття любові та поваги один до одного, живуть окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбно-сімейних стосунків і не мають спільного бюджету. Збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам подружжя, а вжиття заходів для збереження сім`ї виявилися безрезультатними, що має істотне значення.
Відповідно до ч. 7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VІ від 01.07.2010 у разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.
Щодо розподілу судових витрат.
Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати (п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України) та у резолютивній частині рішення зазначається розподіл таких судових витрат (п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України).
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, то суд вважає необхідним відшкодувати позивачу понесені ним та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп., що підтверджується квитанцією ID: 2625-3798-9732-7397 АТ «ТАСКОМБАНК» від 23.12.2025 (а.п. 3).
На підставі Конституції України, ст. 24, 56, 112, 113 СК України, керуючись ст. 12, 81, 133, 141, 265, 352, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстрований 24 березня 2022 року Березанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 30.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Копію рішення суду, після набрання ним законної сили, направити до Деражняського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1  ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання:АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2   ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання:АДРЕСА_1 .

Суддя       Мар`яна МУСІЄНКО